Справа № 450/3586/24 Провадження № 2/450/497/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет спору): скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 4204684, яке зареєстроване 12.07.2004 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12.2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений Леон М.В. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача):

з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2024 року № 388342113 позивач дізналася, що 1/ 1 частка спірного житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_2 поза її волею. Між учасниками справи дійсно виник спір, предметом якого є частка житлового будинку, яка зареєстрована за вказаним відповідачем. Позивач ОСОБА_1 вважає, що така реєстрація незаконна, оскільки порушення права власності ОСОБА_3 відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки, позовна вимога про скасування рішення державної реєстрації прав є достатньою для відновлення становища, яке існувало до порушення. У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про завершення судового розгляду без його участі, позовні вимоги підтримує

Позиція відповідача: в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

31.07.2024 року ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

27 грудня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір дарування житлового будинку і земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М.В., зареєстрований в реєстрі за № 6546.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2014 р. у справі №450/430/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_3 , - задоволено. Договір дарування житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 від 27.12. 2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений Леон М.В. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, - визнати недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 243, 60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Зі змісту рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2014 року судом встановлено, що позивач укладаючи Договір дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12. 2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений Леон М.В. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу помилилася щодо природи такого правочину, прав та обов`язків сторін договору, що у відповідності до ст. 229 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 22.09.2015 року видане виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

24 червня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений Амбросійчук Л.В приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1054. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_3 призначила своїми спадкоємцями: 1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо: земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер :07:000:0200, розташованої на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,1058 га., розташованої на території с. Підбірці Лисиничівської сільської Ради, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . щодо земельної ділянки площею 1,1393 га., розташовану на території Лисиничівської сільської ради, призначеної для сільськогосподарського виробництва.

18 березня 2016 року відкрито спадкову справу № 75/2016 в Пустомитівській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємцями за заповітом, відповідно до ст. 1235 ЦК України є позивач, ОСОБА_7 (прізвище змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 , які відповідно до ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 .

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон) державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 19 Закону підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

За положеннями ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, у разі скасування рішення суду, на підставі якого проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасуванню підлягає також і рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно. При цьому, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації таких прав.

Верховний Суд у постанові від 03.09.2020 року, справа № 914/1201/19, зазначив, що за змістом статей 3, 15, 16 ЦК правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оскільки договір дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12.2003 року, зареєстрований в реєстрі № 6546, що був підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, скасоване, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому даний позов слід задовольнити.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 19, 26, 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 4, 19, 23,27, 175,177, 184, 187, 258, 263, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 4204684, яке зареєстроване 12.07.2004 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12.2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений Леон М.В. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1211,20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25.02.2025 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

СуддяЄ. О. Данилів