ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/803/24

провадження № 22-ц/4809/80/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Кропивницької міської ради та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2024 року, у складі головуючого судді Українського В.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, заінтересована особа Кропивницька міська рада, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, заінтересована особа Кропивницька міська рада.

Просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обгрунтування заяви вказувала, що має дошлюбне прізвище ОСОБА_3 та є рідною сестрою ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ). Сестра заявниці разом з чоловіком ОСОБА_2 проживали в спільній квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Сестра - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 50 років, а чоловік сестри деякий час проживав одиноко після смерті дружини.

Оскільки ОСОБА_2 не мав родичів і не міг забезпечити себе самостійно, він переїхав на постійне місце проживання до заявниці в АДРЕСА_2 .

Вказувала, що ОСОБА_2 був інвалідом другої групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, потребував постійного догляду та допомоги іншої особи, так як погано міг пересуватися самостійно.

Зазначала, що з січня 2012 року вона проживала разом із ОСОБА_2 та мали спільний бюджет, підтримували один одного. Заявниця в силу своїх можливостей піклувалася за ОСОБА_2 , забезпечувала всім необхідним, у тому числі ліками та харчуванням. Витрати, пов`язані із побутом, з оплатою житлово-комунальних послуг оплачували разом. Вона супроводжувала його в лікарні та на реабілітаційні заходи, які він потребував в силу свого захворювання.

Вказувала, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина і вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки інші спадкоємці відсутні.

Звернувшись із цією заявою ОСОБА_1 посилалася на те, що нотаріусом їй було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність кровного споріднення із спадкодавцем та відсутністю доказів постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2024 року зазначену заяву задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2012 року по день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Кропивницька міська рада та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради подали апеляційні скарги.

Кропивницька міська рада у своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового судового рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 представник Кропивницької міської ради посилається на те, що ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами спільного проживання із померлим ОСОБА_2 .

Також, посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги копію договору про соціальне обслуговування через відсутність оригіналу такого договору, а також безпідставно не врахував факт перебування ОСОБА_2 на соціальному обслуговуванні до дня смерті.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вважає, що факт проживання із ОСОБА_2 протягом п?яти років на час відкриття спадщини підтверджується належними та допустимими доказами у справі

Управління комунальної власності Кропивницької міської ради подало апеляційну скаргу на рішення рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2024 року, як особа, яка не брала участі у справ.

Посилається на те, що у даній справі наявний спір про право, а тому суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції мав залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки Управління комунальної власності Кропивницької міської ради повідомляло суд листом, що після смерті ОСОБА_2 квартира, що залишилася перебуває як об?єкт відумерлої спадщини, але судом першої інстанції цей факт не було враховано.

Адвокат Попов Р.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Управління комунальної власності Кропивницької міської ради , в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вказує на те, що заявниця довела належними та допустимим доказами у справі факт її проживання разом із померлим ОСОБА_2 , а тому оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Представник заявниці у відзиві вказує, що Управління мало можливість заявити про свою участь у справі під час її розгляду, але не скористалося цим правом, а також заявляти майнові вимоги щодо спірного спадкового майна чи відумерлого спадкового майна має у позовному провадженні, а не в окремому провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, пояснення представника Кропивницької міської ради Шершнюк А.А., представника Управління комунальної власності Кропивницької міської ради Житню В.А., представника заявниці Попова Р.О., доводи апеляційних скарг, відзиви (заперечення) на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, за змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, зокрема про встановлення факту проживання з певними особами, але не спір про право цивільне.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 цієї постанови зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (том 1 а.с. 13, 219).

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» від 25.01.2017 №642, ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , один ( том 1а.с. 211).

В матеріалах справи міститься копія документів з особової справи ОСОБА_2 , як отримувача соціальних послуг (том 1 а.с. 208 -238).

Згідно медичного висновку КЗ «ЦПМСД №1», ОСОБА_5 - інвалід II групи, має вади опорно-рухового апарату, та інші захворювання, що перешкоджають самообслуговуванню. Відповідно до висновку, його рухова активність була значно знижена, мав змогу пересуватись лише в межах кімнати і міг самостійно виконувати прості види домашньої роботи. Підлягав наданню соціальних послуг вдома, соціально-медичних послуг.

ОСОБА_2 , особисто із заявою звернувся до Начальника управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді раді про прийняття його на обслуговування, як громадянина, що потребує соціального обслуговування, та зазначив в графі «рідні» лише свого друга - ОСОБА_6 . Більше ніяких членів родини можливих зазначено особисто померлим не було.

Наказом Територіального центу соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ленінського районну у м. Кіровограда від 13 липня 2016 року № 219- 0Д зараховано ОСОБА_2 ,який проживає за адресою АДРЕСА_1 до відділення соціальної допомоги вдома на безоплатне обслуговування.

Між ОСОБА_2 за місцем перебування АДРЕСА_1 та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ленінського району міста Кіровограда укладено договір про надання соціальних послуг (догляд вдома) на безоплатній основі від 13 липня 2016 року, дію якого припинено 28 березня 20217 року у зв`язку зі смертю отримувача.

Зазначений договір пролонгується щорічно, якщо не менше ніж за місяць до закінчення його дії сторони письмово не повідомили про намір щодо його припинення або про зміну стану здоров?я на підставі даних медичного висновку (п.6.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано на ОСОБА_2 та членів його сім?ї, які мешкали разом з ним та на даний час померли.

Встановлено, що майно (квартира), що належало на праві приватної власності ОСОБА_2 перебуває на обліку як об`єкт відумерлої спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходженням основної частини нерухомого майна зобов?язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою ( ч.1 ст.1277 ЦК України).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд першої інстанції належної уваги не звернув та помилково задовольнив заявлені ОСОБА_1 вимоги в порядку окремого провадження, не дивлячись на заперечення зацікавленої особи, яка висловила свою незгоду із заявленими вимогами, що свідчить по наявність спору між учасниками справи, а відтак встановлення вищевказаного юридичного факту має бути здійснено за правилами загального позовного провадження, в межах якого кожна із сторін зобов`язання буде довести свої вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нової постанови, якою заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Кропивницька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381- 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Кропивницької міської ради та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради задовольнити.

Рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, заінтересована особа Кропивницька міська рада залишити без розгляду.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кропивницької міської ради () судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 908,40 грн .

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності Кропивницької міської ради () судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 908,40 грн .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний