Справа №534/3310/24
Провадження №2/534/986/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі головуючого судді - Морозова В.Ю.,
за участю: секретарів судового засідання - Хвіст Т.В., Савченко Я.О.,
представника позивача Роменської О.О.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Представник Органу опіки звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає позбавити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Передати неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області.
Стягнути з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви та до повнолітня дитини, на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна, де буде перебувати неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 16.01.2025 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 17.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з`ясування думки неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 та неповнолітня дитина ОСОБА_2 , серед іншого, повідомили суду, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Заслухавши пояснення учасників, встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 13.10.2009 за актовим записом № 427 (а.с. 5).
Мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.10.2024 зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 730 (а.с. 6).
Неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Проживає за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток вищого професійно гірничо-будівельного училища).
Батько малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8)
Судом встановлено, що остання відома адреса проживання відповідача знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Сім`я неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на контролі служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради (далі - також ССДСМП) з 2020 року, у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків.
Про вищевказану сім`ю ССДСМП була повідомлена Салівською сільською радою під час територіальної реорганізації. Спеціалістами Салівської сільської ради були передані акти обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за 2016-2018 роки. Так, з акту обстеження від 14.11.2016 було встановлено порушення санітарних умов проживання, у будинку був безлад, не топлено, відсутня їжа. 16.11.2016 ситуація була виправлена, комісією в присутності дільничного лейтенанта поліції ОСОБА_5 була проведена, виховна бесіда з матір`ю дитини щодо її співмешканця (батька ОСОБА_6 ) ОСОБА_1 , який раніше був засуджений. Родина була попереджена: якщо вони будуть зловживати алкогольними напоями та ображати дітей, буде поставлено рішення про вилучення дітей з родини (а.с. 12-13).
З інших актів вбачається, що батьки дітей схильні до зловживання алкогольних напоїв, мають порушення санітарних умов проживання, не завжди мали запас продуктів харчування.
07.02.2020 спеціалістами ССДСМП була відвідана сім`я гр. ОСОБА_4 , яка виховувала доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час обстеження було з`ясовано, що умови проживання частково задовільні. Також, зі слів ОСОБА_7 , було з`ясовано, що батько дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нібито працює та проживає в м. Києві з 2018 року. Де саме та засоби зв`язку з ним повідомити не змогла (а.с. 14).
З інформації Салівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 17.02.2020 вбачається, що ОСОБА_4 приділяє увагу вихованню, навчанню та утриманню своєї доньки ОСОБА_6 (а.с. 15-16).
Відповідно до повідомлення старости від 31.05.2023 за № 24-11/02/23, в якому останній зазначає, що на виконання усного звернення жителів села Салівки з метою перевірки умов проживання дитини ОСОБА_2 старостою Східного старостинського округу Галаганом Г.О. здійснено виїзд в село Махнівку за місцем проживання сім`ї ОСОБА_4 . При відвідуванні виявлено, що сім`я проживає по АДРЕСА_1 в старому напівзруйнованому господарстві, в літній кухні, яка пристосована під житло. Мати проживала на той час разом із малолітньою донькою ОСОБА_2 , 2009 р.н., та співмешканцем ОСОБА_8 . Мати дитини та її співмешканець ніде не працювали, постійно пиячили, вели себе неадекватно, по зовнішньому вигляду мали ознаки сп`яніння. На запитання старости конкретних відповідей надати не змогли (а.с. 17).
28.06.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було порушено питання стану виконання гр. ОСОБА_4 батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , 2009 р.н., серед іншого, під час засідання було з`ясовано, що 22.06.2023 працівниками служби був здійснений виїзд за місцем проживання дитини. За результатами перевірки встановлено, що умови проживання дитини незадовільні. Будинок старий. Відсутнє водо-газо постачання (лише пічне опалення). З їжі були лише декілька вареників з вишнями та мали зіпсований вигляд. Їсти готують на саморобній плиті (решітка на цеглинах) на дровах. Мати має схильність до вживання алкоголю. Також разом з родиною проживають співмешканець ОСОБА_8 та бабуся дитини по лінії батька ОСОБА_9 , яка потребує догляду. Також комісією досліджено інші документи, які підтверджують факт невиконання належним чином батьківських обов`язків відповідачем (а.с. 19-29).
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Статтею 165 СК України, передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частина перша статті 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Частина друга цієї статті, передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною третьою вказаної статті закріплено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.
При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).
Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справа № № 520/8264/19 від 26.04.2022 року Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.
Судом наголошується, що відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї.
За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Так, у відповідності до ст.ст. 150, 151 СК України первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе.
Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (надалі за текстом - Постанова від 20.03.2007 №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 16 Постанови від 20.03.2007 №3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У п.54 рішення по справі «Хант проти України» зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Таким чином, дослідивши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд дійшов до висновку, що дійсно відповідач у справі, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.150 СК України.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки, а тому, суд дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.164 СК України, суд,
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна, де буде перебувати неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 31 грудня 2024 року до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 24.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при оголошенні рішення суду:

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ