УХВАЛА

19 травня2025 року

м. Київ

справа № 753/18610/23

провадження № 61-5663ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року та на постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРСА ТРЕЙД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БУРСА ТРЕЙД»

(далі - ТОВ «БУРСА ТРЕЙД») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та припинення права власності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року, позов ТОВ «БУРСА ТРЕЙД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 ,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та припинення права власності, задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 07 липня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М. О., та зареєстрований за номером 818, укладений між ОСОБА_2

та ОСОБА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру, загальною площею 133,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; номер запису про право власності: 50919481; дата та час державної реєстрації: 07.07.2023 14:39:12; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68360775 від 07 липня 2023 року 14:56:02.

У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Гурез І. Р., на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року.

Поданакасаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Отже, набуття та/або припинення майнового права на майно (річ) є майновою вимогою, яка підлягає грошовій оцінці.

Тому, щодо позовної вимоги майнового характеру про припинення права власності, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного нерухомого майна (частина перша статті 176 ЦПК України).

Водночас, оскільки оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість спірного майна, заявник має навести його вартість та відповідно сплатити (доплатити) судовий збір за оскарження судових рішення за результатами розгляду позову майнового характеру (припинення права власності).

Отже, заявнику необхідно самостійно визначити і доплатити у разі необхідності судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позові заявлено одну вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору). Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду складала 2 684 грн.

Верховний Суд враховує, що заявником надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 578,67 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, прохальна частина касаційної скарги не сформульована відповідно до вимог статті 409 ЦПК України.

Заявник не зазначає, яке саме рішення має ухвалити суд за результатами розгляду касаційної скарги.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги та подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати докази направлення цієї скарги іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року та на постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець