Справа № 444/4718/24 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З. Л.
Провадження № 22-ц/811/3976/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника апелянта- адвоката Райхель Р.П., представника позивача адвоката Огородник І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Райхель Р.П. на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року, від подружнього життя у них народилася одна дитина. Зазначив, що вже давно стосунки сторін стали сильно погіршуватись, кожен з них має протилежні погляди на життя та сім`ю. З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюб між ними існує лише формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить як їхнім з відповідачкою інтересам, так і інтересам їхніх рідних. Просив шлюб розірвати.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2024 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 05 листопада 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського райуправління юстиції Львівської області (актовий запис № 131).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Райхель Р.П., подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2024 року у справі №444/4718/24 ухвалене з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при цьому суд визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду у мотивувальній частині є незаконним та необґрунтованим, а відтак підлягає зміні його мотивувална частина.

Так, всупереч п.1 ч.3 ст.265 ЦПК України Жовківський районний суд Львівської області, в описовій частині частково оскаржуваного рішення, не зазначив поданий суду Відзив на позов, в якому були викладені заперечення щодо викладених у позовній заяві обставин та подані підтверджуючі докази.

Внаслідок вказаних порушень, у мотивувальній частині рішення суд покликається на недостовірну інформацію, викладену у позовній заяві про те, що: «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.»

Звертаю увагу суду, що вказане посилання не відповідає дійсним обставинам справи, адже шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили лише в кінці жовтня 2024 року, що підтверджується матеріалами цивільної справи №444/2643/19, яка перебувала у провадженні Жовківського районного суду Львівської області, за спільним позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк» про захист прав споживачів. Справа слухалась з 2019 по 2021 рік. На той час сторони все ще проживали однією сім`єю, разом приймали участь у процесі, мали спільного представника. Більше того, і на даний час, сторони вимушено разом проживають в одному житловому приміщенні за однією адресою в АДРЕСА_1 . Проживання в Італії підтверджується відповідною довідкою, копія якої з перекладом були долучені до Відзиву, а також підтверджується поданими позивачем документами щодо народження дочки в Республіці Італія.

З урахуванням вищевикладеного, вважає, що рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2024 року у справі №444/4718/24 підлягає зміні, шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що: «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.»

Просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення речення «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.»

25 лютого 2025 року від представника ОСОБА_2 адвоката Огородник І.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта- адвоката Райхель Р.П., представника позивача адвоката Огородник І.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що розлад в сім`ї носить стійких характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського райуправління юстиції Львівської області (актовий запис № 131), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

З копії витягу з актового запису про народження № 969 вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , 2017 року народження.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року № 186/1743/15-ц, також зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині мотивів, зокрема щодо того що з 2018 року фактичні шлюбні відносини між сторонами повністю припинені. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, а тому апеляційним судом не переглядається.

Статтею 51 Конституції України та статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1статті 110 СК України).

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності з вимогами частини 4 статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1)фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2)докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3)мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4)чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6)норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

У рішенні суду про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог.

Рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).

Судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Райхель Р.П. мотивована тим, що з рішення суду слід виключити посилання на те, що «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.», оскільки вказує, що вказане твердження не відповідає дійсним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зазначив, що «Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що вже давно стосунки сторін стали сильно погіршуватись, кожен з них має протилежні погляди на життя та сім`ю. З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюб між ними існує лише формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить як їхнім з відповідачкою інтересам, так і інтересам їхніх рідних.».

Період/дата/конкретний термін припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя не впливає на вирішення питання про наявність підстав для розірвання шлюбу, проте, встановлення факту припинення шлюбних відносин з певного часу дійсно може мати значення при розгляді інших спорів, зокрема, про поділ майна подружжя, з приводу усунення перешкод в користуванні житлом.

З огляду на вищенаведе, колегія суддів приходить до висновку, що речення: «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.» слід виключити з мотивувальної частини рішення суду, оскільки суду достовірно не може бути відомо коли між сторонами дійсно припиняються шлюбні відносини, проте в подальшому це може мати значення при розгляді інших спорів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Райхель Р.П. задоволити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 грудня 2024 року змінити, виключивши з мотивувальної частини речення «З 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами.».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.