Дата документу 20.05.2025 Справа № 334/8950/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8950/24
Провадження №22-ц/807/926/25
Головуючий в 1-й інстанції Телегуз С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Кочеткової І.В., Полякова О.З.,
секретарКниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 05 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс», Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Вельможко А.І. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», ТОВ «Метінвест-промсервіс», ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позову посилалися на те, що ОСОБА_1 тривалий час працював в умовах впливу шкідливих факторів, а саме: 19 років 11 місяців на ПАТ «Запоріжсталь», 6 років 1 місяць на ТОВ «Метінвест-промсервіс», 2 роки 3 місяці у ПрАТ «Дніпроспецсталь», що призвело до значного ушкодження здоров`я та виникнення професійного захворювання. Згідно медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 31.10.2023 року №1228, Позивачу встановлені наступні захворювання професійного характеру: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періоартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періоартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пилотоксичний бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А ЛН першого-другого ступеня. Під час виконання робіт у ТОВ «Метінвест-промсервіс», ПАТ «Запоріжсталь» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» Позивач підпадав під вплив наступних факторів виробничого середовища і трудового процесу: пилу (фіброгенної дії) 15.5 мг/м3 при ГДК= 2.0 мг/м 89,8-93%, пилу (кремніювмісний) 4.7-17.3 мг/м3 при ГДК=4.0 мг/м3, 89.4-99.2% (ТОВ «Метінвест-промсервіс»), пилу (зі вмістом кремнію діоксиду кристалічного) 22.1 мг/м3 при ГДК= 4.0 мг/м 91.4% (ПАТ «Запоріжсталь»); хімічних речовин ангідрид хромовий у концентрації 0.015-0.025 мг/м3 при ГДК=0.01 мг/м3, 85.0-93.1 %, марганцю оксид у концентрації 0.06-0.4 мг/м3 при ГДК=0.05 мг/м3, 85.0-93.1%, водню фторид у концентрації 1.8 мг/м3 при ГДК=0.5 мг/м3, 93.1 %, марганець у зварювальних аерозолях у концентрації 0.397-0.6366 мг/м3 при ГДК=0.2 мг/м3, 77.7-80.4%, озон у концентрації 0.108-0.1522 мг/м3 при ГДК=0.1 мг/м3, 77.7-80.4%, заліза оксид у концентрації 14.3046-17.606 при ГДК=6.0 мг/м3, 77.7-80.4% часу; рівнів шуму 85-91 дбА при ГДР=80 дбА, 3 клас 1-2 ступеня, «шкідливі»; загальної вібрації 107 дб при ГДР=92 дб; мікроклімату: температура +12.3+38.3 при нормі +15+27, вологість 34-58% при нормі 70-75%; інфрачервоного випромінювання більше 501-716 Вт/м2 при ГДР=140 Вт/м2; важкості праці: зовнішнє фізичне динамічне навантаження при регіональному навантаженні (з переважною участю м`язів рук та плечового суглоба) - 70,4 Вт при нормі 45 Вт, динамічне навантаження при загальному навантаженні (за участю м`язів рук, тулуба, ніг) 96,7 Вт при нормі до 90 Вт, динамічне навантаження при регіональному навантаженні (за участю м`язів рук, тулуба, ніг) 70,4 Вт при нормі до 45 Вт, маса вантажу 35 кг при нормі 30 кг, статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 97570-172000 при нормі до 70000, робоча поза незручна 27.1-50.0% зміни, 3 клас І ступеня, нахили 131-489 при нормі 51-100, 3 клас 1-2 ступеня. Згідно Акту розслідування від 24.11.2023 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є наявність шкідливих виробничих факторів на робочих місцях Позивача на ПрАТ Дніпроспецсталь, ПАТ Запоріжсталь, ТОВ Метінвест-промсервіс. У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями Позивачу було встановлено 3 групу інвалідності та 60% втрати працездатності. В обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди зазначили наступне. Позивач звільнився з роботи з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за власним бажанням до встановлення професійного захворювання і більше із шкідливими умовами не працював, тобто свідомо не погіршував стан свого здоров`я. Внаслідок отриманих професійних захворювань Позивач знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим був відірваний від сталого способу життя, своєї родини, був змушений нести відповідні незручності пов`язані з проведенням лікування та лікарняним режимом. Випискою №3136/743 підтверджується, що навіть лікування не здатне відновити здоров`я Позивача, так зберігається виражене блокування хребтових рухових сегментів на шийному і поперековому рівнях. Значна болючість при пальпації паравертебральних точок шиї і попереку. Гіпалгезія в зонах іннервації корінців С6-С8 та L5, S1, переважно зліва. Сухожильні рефлекси з рук рівномірно знижені; з ніг: колінні в`ялі D

У зв`язку із наведеним позивач просив: 1) стягнути з ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, та судові витрати; 2) стягнути з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 70500 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, та судові витрати; 3) стягнути з ТОВ «Метінвест-промсервіс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 21500 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-промсервіс», Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.81) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, в розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок), без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.81) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 560 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.81) в дохід держави судовий збір в розмірі 96,90 грн. (дев`яносто шість гривень 90 копійок).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, в розмірі 70500 грн. (сімдесят тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4935 грн. (чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) в дохід держави судовий збір в розмірі 853,90 грн. (вісімсот п`ятдесят три гривні 90 копійок).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-промсервіс» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, в розмірі 21500 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок), без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-промсервіс» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1505 грн. (одна тисяча п`ятсот п`ять гривень 00 копійок).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-промсервіс» (, адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе буд.72) в дохід держави судовий збір в розмірі 260,40 грн. (двісті шістдесят гривень 40 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині всіх видів стягнення з апелянта та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що ПАТ «Запоріжсталь» не було останнім місцем роботи позивача, а правом визначати підприємство, умови праці на якому, пов`язані з діагнозом професійного захворювання робітника, надано виключно високоспеціалізованому профпатологічному закладу охорони здоров`я МОЗ, а не суду, тому матеріалами справи не доведено вини скаржника у заподіянні позивачу моральної шкоди, розмір моральної шкоди не підтверджено належними доказами. Так, позивач звільнився з ПАТ «Запоріжсталь» 31.05.2017 року у зв`язку із переведенням у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» і на момент його переходу у нього були відсутні ознаки профзахворювання, що свідчить про безпідставність позову до ПАТ «Запоріжсталь». Заявлена позивачем сума моральної шкоди не відповідає критеріям розумності і справедливості та безпідставно завищена. Окрім того, рішення суду прийнято з порушенням норм Податкового кодексу України. Не враховано, що суми, які сплачуються особі на відшкодування моральної шкоди є об`єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб. Судом вирішено питання щодо стягнення суми моральної шкоди без урахування утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що свідчить про те, що судом було зобов`язано відповідача здійснити виплату доходу позивачеві без виконання визначеної Податковим кодексом України функції податкового агента, яка полягає в тому, що виплата доходу можлива лише з утриманням податку і за рахунок особи, що його отримує.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя народився позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 04.01.1997 року.

З 06.02.1991 року Позивача прийнято до сталеплавильного цеху №3 підручним сталевара електропечі 5 розряду в ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», а 31.05.1993 року звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 07.02.1991 року.

Згідно наказу № 255 від 11.06.1997 року Позивача прийнято слюсарем-ремонтником 3 розряду до цеху ремонту металургійного обладнання №4 ПАТ «Запоріжсталь», а 31.05.2017 року звільнено на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв`язку з переведенням до ТОВ «Метінвест-Промсервіс», що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 07.02.1991 року.

Згідно наказу № 1171 від 31.05.2017 року Позивача прийнято на ТОВ «Метінвест-Промсервіс» слюсарем-ремонтником 6 розряду по переводу з ПАТ «Запоріжсталь», а 04.07.2023 року звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 07.02.1991 року.

31.10.2023 року медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння) №1228, позивачу встановлено такі професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періоартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періоартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пилотоксичний бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня.

Вказане також підтверджується Випискою-епікризом №3136/743 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 в ТОВ «Вітацентр» від 03.11.2023 року.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 24.11.2023 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є наявність шкідливих виробничих факторів на робочих місцях Позивача на ПрАТ Дніпроспецсталь, ПАТ Запоріжсталь, ТОВ Метінвест-промсервіс.

Наявність на робочому місці слюсаря-ремонтника цеху ремонту металургійного устаткування № 1 ТОВ «Метінвест-промсервіс» (стаж роботи 06 років 01 місяць) наступних шкідливих виробничих факторів: І. Важкість праці: зовнішнє фізичне динамічне навантаження при регіональному навантаженні (з переважною участю м`язів рук та плечового суглоба) - 70,4 Вт при нормі 45 Вт; зовнішнє фізичне динамічне навантаження при загальному навантаженні (з участю м`язів рук, тулуба та ніг) - 96,7 Вт при нормі 90 Вт; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну - 35 кг при нормі - 30 кг; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу двома руками - 97570 кг/с при нормі до 70000 кг/с; робоча поза - періодичне перебування у вимушеній та/або фіксованій позі -27,1- 50% часу зміни при нормі до 25 % часу зміни; нахили тулуба (вимушені, більше 30°), кількість за зміну - 131, при нормі 51-100 раз у зміну. II. Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю у вигляді аерозолю конденсації - 0,84 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3, концентрації заліза (III) оксиду - 14,3 мг/м3 при ГДК - 6,0 мг/м3 (перевищення ГДК в 2,4 рази), з урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 3,2 рази, згідно з «Гігієнічні регламенти хімічних речовин у повітрі робочої зони», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596; концентрації кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70% перевищує ГДК у 5,5 разів (22,1 мг/м3 при ГДК - 4,0 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрації озону - 0,15 мг/м3 при ГДК - 0,1 мг/м3 (перевищення ГДК в 1,5 рази), вуглецю (II) оксиду 16,2 мг/м3 при ГДК - 20,0 мг/м3, азоту оксидів - 3,3 мг/м3 при ГДК - 5,0 мг/м3, з урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 3 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрація марганцю у зварювальних аерозолях за його вмісту до 20% перевищує ГДК в 2 рази (0,4 мг/м3 при ГДК - 0,2 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

Наявність на робочому місці слюсаря-ремонтника цеху ремонту металургійного устаткування №4 ПАТ «Запоріжсталь» (стаж роботи 19 років 11 місяців) шкідливих виробничих факторів: І. Важкість праці: величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу двома руками - 148628 кг/с при нормі до 70000 кг/с; робоча поза - періодичне перебування в незручній та/або фіксованій позі - 27,1% при нормі до 25% часу зміни; нахили тулуба (вимушені, більше 30°), кількість за зміну - 138, при нормі 51-100 раз у зміну. II. Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю - 1,2 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3 (перевищення ГДК в 1,2 рази), концентрація заліза (III) оксиду - 17,6 мг/м3 при ГДК - 6,0 мг/м3 (перевищення ГДК в 3 рази), з урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 4,2 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрації озону - 0,108 мг/м3 при ГДК - 0,1 мг/м3 (перевищення ГДК в 1,08 рази), азоту оксидів 4,8 мг/м3 при ГДК - 5,0 мг/м3, вуглецю (II) оксиду 10,0 мг/м3 при ГДК - 20,0 мг/м3. З урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 2,5 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрація марганцю у зварювальних аерозолях за його вмісту до 20% перевищує ГДК в 3,2 рази (0,64 мг/м3 при ГДК - 0,2 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

Наявність на робочому місці підручного сталевара електропечі сталеплавильного цеху №3 ВАТ «Дніпроспецсталь» (стаж роботи 00 років 03 місяці) наступних шкідливих виробничих факторів: I. Важкість праці: величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу двома руками - 172000 кг/с при нормі до 70000 кг/с; нахили тулуба (вимушені, більше 30°), кількість за зміну - 489, при нормі 51-100 раз у зміну. II. Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду аморфного у вигляді аерозолю конденсації за вмісту від 10 до 60% перевищує ГДК в 7,6 рази (15,2 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрація марганцю оксиду (аерозоль конденсації) перевищує ГДК в 8 разів (0,4 мг/м3 при ГДК - 0,05 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

Наявність на робочому місці підручного сталевара установки електрошлакового переплава сталеплавильного цеху №5 ВАТ «Дніпроспецсталь» (стаж роботи 02 роки 00 місяців) наступних шкідливих виробничих факторів: І. Важкість праці: величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг - 298830 кг/с при нормі до 100000 кг/с. II. Хімічні фактори: концентрації азоту діоксиду -1,8 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3 , водню фториду -1,8 мг/м3 при ГДК - 0,5 мг/м3 (перевищення ГДК в 3,6 рази), з урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 5,1 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрація марганцю оксиду (аерозоль конденсації) перевищує ГДК в 1,2 рази (0,06 мг/м3 при ГДК - 0,05 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596; концентрація ангідриду хромового перевищує ГДК в 1,5 рази (0,015 мг/м3 при ГДК - 0,01 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №457799 від 25.12.2023 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина інвалідності: професійне захворювання.

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 12 ААА №125356 від 25.12.2023 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 60% безстроково.

21.12.2023 року ОСОБА_1 затверджено Індивідуальну програму реабілітації інваліда №2539.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в повному обсязі, виходив з того, що позивач в період виконання трудових обов`язків на підприємствах відповідачів, внаслідок наявності на робочих місцях особливо шкідливих та особливо небезпечних факторів, які значно перевищували гранично допустимі норми, отримав професійне захворювання та зазнав втрати професійної працездатності у 60% безстроково, що на думку суду свідчить про наявність у позивача моральних страждань у зв`язку з порушенням життєвих зв`язків, постійним фізичним болем, що пов`язаний з професійним захворюванням та наявністю потреби у лікуванні, незручністю та дискомфортом, що стали наслідком захворювання, яке викликає моральні страждання, позивач в силу своїх хвороб переживає за подальший стан свого здоров`я, яке вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя, що є підставами для відшкодування моральної шкоди відповідно ст.237-1 КЗпП України. Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано тяжкість і характер завданих ушкоджень здоров`ю позивача, ступінь втрати його професійної працездатності, який складає 60%, виходячи з принципів розумності й справедливості, з урахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, рівень фізичного болю під час її заподіяння, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, суд дійшов висновку, що належним розміром відшкодування моральної шкоди та достатньою сатисфакцією зазначених позивачем моральних страждань є 100000 грн., яка має бути відшкодована відповідачами пропорційно: загальний стаж у шкідливих умовах 339 місяців; 21,5% - ТОВ «Метінвест-промсервіс» (73 місяці) - 21500 грн; 70,5% - ПАТ «Запоріжсталь» (239 місяців) - 70500 грн. та 8% - ПрАТ «Дніпроспецсталь» (27 місяців) - 8000 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що ОСОБА_1 втратив професійну працездатність у загальному розмірі 60%, його визнано особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, позбавлений можливості у повній мірі реалізувати своє право на працю, повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичних та душевних страждань, виникло з вини відповідачів, якими не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідачів на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та з урахуванням роз`яснень, наданих в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманого позивачем професійного захворювання, відсоток втрати професійної працездатності, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та взагалі неможливість такого повного відновлення.

Суд на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, що підтверджено висновками компетентних медичних установ.

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості здоров`я як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що є достатнім, розумним та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди позивачу сума у 100 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ПАТ «Запоріжсталь» не було останнім місцем роботи позивача, на правильність рішення суду першої інстанції не впливають, оскільки матеріалами справи та наданими доказами доведено наявність шкідливих факторів, що вплинули на стан здоров`я позивача, в тому числа і на підприємстві апелянта, що не виключає, а навпаки підтверджує причетності останнього до заподіяння моральної шкоди позивачу. Пропорційне стягнення моральної шкоди з урахуванням стажу роботи є справедливим і апелянтом у свою чергу не надано доказів можливості якогось іншого розподілу такої шкоди.

Що стосується питання оподаткування сум стягнутих на відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Законодавство у сфері оподаткування встановлює, що будь-який дохід, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного періоду, підлягає оподаткуванню згідно положень ст. 164 Податкового кодексу України. При цьому, п. п. 164.2.14 Податкового кодексу України має деякі винятки із загального правила, за якими не оподатковуються, зокрема, і суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Аналогічну правову позицію з цього питання викладено у постанові Верховного Суду у справі N 180/683/13-ц від 25.07.2018, за якою Верховний Суд встановив, що Податковий кодекс України визначає види отриманих фізичними особами доходів, які зараховують до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст. 164 ПКУ), і доходів, які не беруть до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (ст. 165 ПКУ).

При цьому Верховний Суд звернув увагу, що згідно з п. п. "а" п. п. 164.2.14 до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку належить зараховувати дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Тобто сума, яку за рішенням суду стягують на користь платника податків для відшкодування збитків, завданих останньому внаслідок заподіяння шкоди його життю та здоров`ю, оподаткуванню не підлягає.

Проте Законом № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України», якими підпункт "а" підпункту 164.2.14 доповнено словами "а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Зазначена норма набрала чинності з 23.05.2020 р.

За приписами статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За текстом цього підпункту поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав.

Таким чином, обмеження її розміру для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб. Саме таку категорію платників податків законом було звільнено від оподаткування стягнутих за рішенням суду сум моральної шкоди, що закріплено у вище вказаному правовому висновку ВС.

Аналогічного висновку також дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04 серпня 2021 року по справі № 332/2120/20, провадження № 61-11843ск21.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню, а встановлений розмір моральної шкоди підлягає стягненню без урахування утримання податку з доходів та зборів, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 травня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: І. В. Кочеткова

О.З. Поляков