Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/5348/24
провадження № 2/650/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що після смерті матері позивача, залишилось майно на яке відкрилась спадщина, в зв`язку з чим позивач звернувся до нотаріуса з заявою на прийняття спадщини де йому було відмовленооскільки ним пропущено строк на подання заяви на прийняття спадщини.

Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги з посиланням поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як окупація та непрацюючі нотаріуси.

Представник відповідача на судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

01.08.1975 року, після укладення шлюбу, мати позивача змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

20.10.1984 року, після укладення шлюбу, позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

За життя, ОСОБА_3 склала заповіт посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Бериславського району, Херсонської області від 30.09.2008 року, зареєстрованим за № 376, яким, на випадок своєї смерті заповідала належну їй земельну ділянку своїй дочці ОСОБА_1 .

Про наявність заповіту, позивачці не було відомо. Враховуючи, що будинок в якому проживала ОСОБА_3 зруйновано, позивач вважала, що спадкового майна не залишилось.

Постановою приватного нотаріуса від 26.09.2024 №68/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті матері, у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлої, у зв`язку із необізнаність про заповіт, окупацією та не працюючими нотаріусами.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску.

Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач вказує на необізнаність про існування заповіту, окупація, не працюючий нотаріус за місцем прийняття спадщини слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини.

При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини.

Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін.

Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 200, 209, 259, 263 265 ЦПК України та вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці, після набрання даним рішенням суду законної сили, за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора