Справа № 274/3431/25 Провадження № 2/0274/1530/25
УХВАЛА

про направлення справи на розгляд за підсудністю

21.05.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, суд приходить до наступного висновку.

20.05.2025 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС «Електронний суд», та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1394322 від 20.02.2025, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 20.05.2025 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС «Електронний суд», та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1394337 від 20.02.2025, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачем надано суду довідку МКВЖРЕП № 7 від 12.05.2025 за № 116 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації.

Дослідивши матеріали справи слід дійти висновку, що вказана справа підлягає направленню за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно положень ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Отже альтернативна підсудність передбачає можливість позивача зробити вибір між декількома судовими органами, згідно Цивільного процесуального кодексу України. Тобто, щоб скористатися альтернативною підсудністю, необхідно мати умови, зокрема перебування дитини на утриманні позивача.

З позовної заяви вбачається, що визначаючи підсудність даної справи за Бердичівським міськрайонним судом Житомирсбької області, позивачка керувалася частиною 2 статті 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), посилаючись на той факт, що позивачка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі №554/7669/21, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Таким чином, відповідно до відомостей про зареєстроване місце проживання позивача, справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси (вулиця Балківська, 33, м. Одеса, 65029).

Окремо суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України, відповідно до якого, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ураховуючи викладене вище, даний позов не підсудний Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області та підлягає направленню за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (вулиця Балківська, 33, м. Одеса, 65029).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси (вулиця Балківська, 33, м. Одеса, 65029).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА