Провадження № 4-с/524/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Антибури І.О.,

представника скаржника адвоката Варавіна С.Д.,

представника Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Носи І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії державного виконавця Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці щодо винесення постанови 26.04.2024 року у виконавчому провадженні №51593109 про накладення на нього штрафу в розмірі 96630,37 грн., що складає 50% суми заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого 2019 року по вересень 2024 року.

Скарга обґрунтована тим, що на час винесення вказаної постанови заборгованість зі сплати виникла не з вини ОСОБА_1 , в з вини державного виконавця.

Скаржник зазначає, що з квітня 2024 року він проходить службу у Збройних Силах України, проте виконавчий документ направлено на виконання до військової частини лише у вересні 2024 року. До квітня 2024 року він був безробітним, кошти на утримання дитини передавав по мірі можливостей готівкою.

Під час служби ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів продовжувала нараховуватись впродовж шести місяців, в період з квітня по вересень 2024 року, її розмір за цей період склав 105286,17 грн. Скаржник стверджує, що якби державним виконавцем своєчасно були скеровані виконавчі документи до військової частини, така заборгованість не була б утворена.

Щодо строку звернення зі скаргою на постанову держвиконавця, ОСОБА_1 зазначив, що оскільки він проходить службу у ЗСУ з 28.04.2024 року, він не отримував щомісячні розрахунки про стан заборгованості та постанову про накладення штрафу. Про оскаржувану постанову довідався 12.03.2025 року після отримання відповіді ДВС на адвокатський запит.

Скаржник прохає поновити йому строк звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, визнати неправомірними дії державного виконавця Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці щодо винесення постанови від 26.09.2024 року у виконавчому провадженні №51593109 щодо накладення на нього штрафу в розмірі 96603,37 грн., що складає 50% суми заборгованості зі сплати аліментів за період з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання по 26.09.2024 року, скасувати вказану постанову.

Автозаводський ВДВС у м.Кременчуці направив відзив на подану скаргу, у якому зазначив, що на виконанні відділу перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно. Боржник на виклики державного виконавця не з`являвся. Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.11.2020 року боржника притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України. 01.02.2019 року постановою державного виконавця на ОСОБА_1 накладено штраф, оскільки розмір його заборгованості по сплаті аліментів перевищив суму відповідних платежів за 1 рік. Втім, в подальшому боржником допущено заборгованість зі сплати аліментів в сумі 193260,74 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки (заборгованість виникла за період з 01.02.2029 року по 01.09.2024 року). Також, Автозаводський ВДВС зазначив, що державним виконавцем здійснювались запити з метою встановлення місця можливої роботи боржника та його доходи. На запит до ПФУ від 26.09.2024 року отримано інформацію про проходження ним військової служби. При цьому, на запит отримано відповідь, що останній звітний місяць датується 01.08.2024 року. Прохають відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав.

Представник Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Носа І.Ю. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила з мотивів наведених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У статті 195 СК України врегульовано порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та вказано, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частина 14 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Судом встановлено, що в провадженні Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці перебуває виконавче провадження №51593109 з примусового виконання виконавчого листа №524/10533/14-ц, виданого 29.01.2015 року Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.34/

11.02.2019 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці винесено постанову про стягнення штрафу з ОСОБА_1 за наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. /а.с.35/

26.09.2024 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці винесено постанову про стягнення штрафу з ОСОБА_1 в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, що складає 96630,37 грн. При цьому, у постанові зазначено, що вказана сума заборгованості утворилася з моменту попереднього накладення штрафу, накладеного на боржника 01.02.2019 року (за період з 01.02.2019 року по 01.09.2024 року). /а.с.37/

Разом з тим, визначальним для вирішення справи є встановлення наявності заборгованості у визначеному розмірі на час винесення постанови оскаржуваної постанови від 26.09.2024 про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Однак, Автозаводським відділом ДВС у місті Кременчуці не надано розрахунок заборгованості, який підтверджував би, що станом на дату винесення постанови держвиконавця від 26.09.2024 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 , виникла заборгованість сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. Так, наявні у справі розрахунки заборгованості надані скаржником і відображають періоди заборгованості з листопада 2021 року по вересень 2024 року, а також період з листопада 2021 року по серпень 2024 року. /а.с.33, 38/

Таким чином, вказані розрахунки станом на дату винесення постанови державного виконавця (26.09.2024 року) відображають суму заборгованості зі сплати аліментів за період менше трьох років, що позбавляє суд можливості переконатися у тому, що її сукупний розмір дійсно перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що згідно відповіді ПФУ на запит Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці станом на 01.09.2021 року ОСОБА_1 працював у КП «Кременчук АКВА-СЕРВІС». Втім, відомості про тривалість такої роботи та здійснення відповідних відрахувань з метою виконання рішення суду про стягнення аліментів, у наявних розрахунках заборгованості не відображені та Автозаводським ВДВС у місті Кременчуці не надані.

Вказане ставить під сумнів, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів боржника на момент винесення постанови держвиконавця перевищив суму відповідних платежів за три роки, та що така заборгованість нарахована з вини боржника, а не через невжиття заходів держвиконавцем для проведення відповідних стягнень.

Також, суд враховує, що згідно наданої на запит Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці відповіді ПФУ ОСОБА_1 станом на 01.05.2024 року отримував дохід у військовій частині НОМЕР_1 . Тобто, за вказаний період існувала можливість провести стягнення з доходів боржника. Втім, з наданого розрахунку заборгованості убачається, що відповідні відрахування з доходу ОСОБА_1 в межах примусового виконання рішення почали здійснюватись лише з жовтня 2024 року.

Суд відхиляє посилання представника ВДВС на те, що ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок щодо повідомлення державного виконавця про зміну місця роботи.

З наданих документів (військового квитка, посвідчення, відпускного квитка) убачається, що ОСОБА_1 з 28.04.2024 року проходить військову службу, є учасником бойових дій. /а.с.28-30, 42/

Наведені обставини безумовно унеможливлювали явку ОСОБА_1 до державного виконавця та повідомлення його про отримання доходів за місцем служби. Разом з тим, ОСОБА_1 мав законні підстави розраховувати, що в межах виконавчого провадження за результатами здійснення регулярної перевірки відомостей про офіційне місце роботи боржника державним виконавцем буде вжито відповідні виконавчі дії спрямовані на утримання аліментів з доходів боржника.

Також, суд відхиляє посилання представника ВДВС про те, що інформація про працевлаштування боржника надається ПФУ не одразу, а із запізненням. На думку суду вказана обставина не може ставитися у провину боржнику та слугувати підставою для стягнення з нього штрафу.

Крім того, суд враховує, що наразі за повідомленням у судовому засіданні представника Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці, ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати аліментів, що вказує на відсутність у нього умислу на ухилення від сплати аліментів.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що представником Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці не доведена наявність у ОСОБА_1 заборгованості за сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, станом на дату винесення постанови про накладення штрафу від 26.09.2024 року, а також не доведена вина ОСОБА_1 у нарахуванні йому заборгованості за період з травня по вересень 2025 року, коли він вже проходив службу та отримував відповідне грошове забезпечення, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про накладення штрафу скасуванню.

Суд також звертає увагу на те, що стягувач може оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця безпосередньо в суді. Такий захист прав та інтересів має бути ефективним, зокрема доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд. На вказане звернула увагу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20.

Суд вважає, що під час вирішення питання про правомірність накладення штрафу на боржника не залишається місце для дискреції державного виконавця, а тому найбільш ефективним способом захисту прав скаржника у даному випадку є скасування оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 80, 81,447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м.Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 26.09.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96630,37 гривень у виконавчому провадженні №51593109.

Скасувати постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м.Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.09.2024 року у виконавчому провадженні №51593109 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 96630,37 гривень, що складає 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки (за період з 01.02.2019 року по 01.09.2024 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Алексашина Н.С.