провадження № 2/208/1823/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені витрати в розмірі 24 642,60 грн. та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що17.05.2023 Відповідач (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), керуючи автомобілем «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кам`янське порушив ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «FIAT» д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2023 та довідкою Національної поліції про обставини ДТП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована.

Завдана шкода майну винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулася з відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Відповідно до Звіту (Висновку) оцінювача (експерта) розмір матеріального збитку, завданий потерпілій стороні, становить 23 793,11 грн.

Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 2 140,00 грн.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкрито провадження по справі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2023 року (справа № 208/5652/23) визнано відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 17.05.2023 року о 12:30 годині в м. Кам`янське на проспекті В.Стуса біля будинку № 20 А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Mitsubishi Colt» державний номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, автомобілем марки «Fiat Fiorino державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. Своїми діями. порушив вимоги п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. (а.с. 10-11).

Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12).

18.05.2023 року ОСОБА_3 подав заяву до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування оціненої шкоди заподіяння в результаті ДТП, що сталося 17 травня 2023 р. об 12.35 год на пр. В Стуса, буд. 20а за участю ТЗ «Fiat Fiorino державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТЗ Mitsubishi Colt» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до звіту № 61-D/12/47 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту складає 27 148,87 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 23 793,11 грн.

Згідно платіжної інструкції № 973865 від 31.07.2023 р. платник МТСБУ сплатив ОСОБА_3 вартість матеріальних збитків завданих внаслідок понесених пошкоджень автомобілю «Fiat Fiorino державний номерний знак НОМЕР_4 складає 22 502,60 грн.(а.с.27).

Згідно рахунку на оплату № 2437 від 20.06.2023 р.МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 2 140,00 грн. (а.с.28).

Згідно платіжної інструкції № 972730 від 30.07.2023 р. платник МТСБУ сплатив ТОВ СОС Сервіс Україна вартість витрат на встановлення розміру збитків та збір документів 2 140,00 грн.(а.с.30).

Згідно з п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на час виникнення правовідносин.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати ,яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно із ч. 2ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

У відповідності до ч.1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність,на час виникнення правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскільки на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про відшкодування витрат не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд враховує добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються позову, а тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесених витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому та витрат понесених на проведення дослідження та задовольнити позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1ст. 142 цього Кодексуу разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 3 028,00 грн., згідно з платіжного доручення, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 1 514,00 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 514,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 141, 206, 263, 264, 265, 274, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, адреса: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , м. Київ, Русанівський бульвар 8:

- 24 642 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дві) грн. 60 коп. - суму понесених витрат за завдання шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Всього 26 156 (двадцять шість тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 60 коп.

Повернути Моторно (транспортному) страховому бюро України (, місцезнаходження: місто Київ, бульвар Русаніський, 8) за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп., сплаченого відповідно до платіжної інструкцією № 987078 від 20 грудня 2024 року, за подачу до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: Київська область м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Похваліта С. М.