Справа № 712/3987/25
Провадження № 2/712/2363/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого-судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкас у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. У березні 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі: 41 085,00 грн, сплачений судовий збір 2422,40 грн та витрати на правову допомогу 5000,00 грн.

1.2. Позов обґрунтовано тим, що 09 жовтня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 112013199 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 500 грн.

1.3. Відповідно до умов розділу 2 договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

1.4. Згідно з умовами договору, грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором.

1.5. На виконання умов договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-0112, яка була вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.

1.6. У порушення умов договору та правил позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.

1.7. 10 грудня 2024 відповідно до ст. 1077 ЦК України товариство відступило право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/12.

1.8. Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить: 49 335,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються.

1.9. Ураховуючи принцип диспозитивності, позивач просить суд стягнути частину заборгованості за Договором. Зокрема, загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем, становить 41 085,00 грн, з них: заборгованість за кредитом 16 500,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 24 585,00 грн; заборгованість за комісією за надання кредиту 0,00 грн.

1.10. Щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), то позивач просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу 5000,00 грн.

1.11. 14 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 надано відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

1.12. Відзив обґрунтовано тим, що підтвердження здійснення переказу грошових коштів товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» містить зазначення номеру картки частково НОМЕР_1 без зазначення банківської установи; платіжне доручення, за яким здійснено переказ для зарахування на платіжну картку, само по собі без інформації від банківської установи про рух коштів за карткою відповідача не свідчить про отримання відповідачем кредиту в розмірі 16 500,00 грн.; матеріали справи не містять доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) за карткою № НОМЕР_1 , а копія підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів.

1.13. Відповідач також зазначає про те, що позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 112013199 від 09 жовтня 2024 року. Зокрема, розрахунок заборгованості не містить даних про осіб, уповноважених на його видання, із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення. Такий розрахунок заборгованості, на думку відповідача, є текстовою роздруківкою даних у виді таблиці, повинен бути оформлений відповідно до вимог чинного законодавства. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, можуть бути первинні документи, що оформлюються відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року.

1.14. Відповідач звертає увагу й на те, що позивач не надав суду докази про отримання ОСОБА_1 листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення про здійснення входу останнім на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору в електронному вигляді, що відповідає висновкам Верховного Суду. Позивачем також не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, як і не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ОСОБА_1 .

1.15. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.

1.16. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

1.17. Відповідач зазначає, що при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між сторонами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Так, розмір суми позики складає 16 500,00 грн тоді як нарахованих відсотків (в межах заявлених вимог) 24 585,00 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

1.18. У відзиві вказано, що нарахована позивачем сума відсотків за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірний розмір відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

1.19. На думку відповідача, включення фінансовою установою до умов кредитного договору несправедливих умов, які полягають у тому що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи.

1.20. Відповідач також просить врахувати, що вимоги позивача про стягнення відсотків, нарахованих позивачем за період після закінчення строку дії кредитування є необґрунтованими.

1.21. 18 квітня 2025 року представником позивача надано відповідь на відзив, який обґрунтовано тим, що посилання на інформації від банківської установи про рух коштів по картці відповідача є неприйнятними оскільки первісний кредитор та позивач є небанківськими фінансовими установами. Відповідачу було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 16 500,00 грн. шляхом здійснення одного траншу на вказаний відповідачем в особистому кабінеті картковий рахунок, реквізити якого зазначаються в пункті 5.1. кредитного договору. Ця обставина підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД», відповідно до якої через платіжний сервіс «Platon» було успішно проведено транзакції з наступними ідентифікаційними ознаками: номер замовлення / код платіжної інструкції 91539904-8F2D-4855-ADC4-F7A5CCAEB33D; відправник ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, код 38569246; номер транзакції 42849-19558-09794; дата проведення 2024-10-09; сума переказу, грн 16 500,00; номер платіжної картки НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки PRIVAT BANK; код авторизації 147318; опис Credit transaction, ІНН ОСОБА_1 Договір (оферта): 112013199 від 09 жовтня 2024 року.

1.22. Позивач відзначає, що кредитні кошти були перераховані ним саме відповідно до умов кредитного договору та Правил, а також на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої виключно від відповідача при заповненні ним заявки на отримання кредиту.

1.23. Розрахунки заборгованості, складені первісним кредитором та позивачем, а також додані до позовної заяви, повністю узгоджуються з вимогам Законів України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», «Про споживче кредитування», ЦК України, а також умовам самого Договору.

1.24. Первісний кредитор та відповідач узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору саме на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач також зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти і sms-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт Первісного кредитора, реєстрації в особистому кабінеті за допомогою логіна і пароля договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений, а тому можна зробити висновок що укладання даного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

1.25. Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, має право нараховувати відсотки за даним договором починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору, виключенням може бути лише застосування кредитодавцем або фактором п. 9.1.1.7. договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 08 березня 2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 24 квітня 2025 року поновлено позивачу пропущений процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів та зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду виписку з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), за період починаючи з 09 жовтня 2024 року до 12 жовтня 2024 року включно.

2.3. У судовому засіданні представник позивача, в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

2.4. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, повідомлені про час і місце розгляду справи завчасно й належним чином. Ураховуючи вказану обставину, а також поданий відповідачем відзив, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини

3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

3.6. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

3.7. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

3.8. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

3.9. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3.10. Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

3.11. Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

3.12. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію».

3.13. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

3.14. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

3.15. Відповідно до частини третьої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

3.16. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

3.17. Згідно з частиною шостою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

3.18. За правилом частини восьмої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

3.19. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

3.20. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

3.21. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

3.22. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

4. Фактичні обставини, встановлені судом

4.1. Судом установлено, що 09 жовтня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 112013199, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 500 грн.

4.2. Відповідно до умов розділу 2 договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

4.3. Згідно умов указаного договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором.

4.4. На виконання умов договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-0112, яка була вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до п. 5.3. договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.

4.5. Відповідач власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме в своєму особистому кабінеті на сайті товариства, зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін.

4.6. Після автоматизованої обробки заяви на отримання кредитних коштів та її схвалення, інформаційно-комунікаційна система товариства згенерувала електронний договір, що є офертою у розумінні ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України і містить усі істотні умови, та надала позичальнику для ознайомлення в його особистому кабінеті, а також направила на електронну поштову скриньку, що належить відповідачу та вказана ним у заявці на отримання кредитних коштів.

4.7. Відповідно до умов договору відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразовий ідентифікатор, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Указана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення відповідачем зазначене повідомлення надійшло в інформаційно-комунікаційну систему товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що відповідач надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) щодо укладання договору.

4.8. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування та надання на ознайомлення відповідачу оферти, а також генерація та направлення йому одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони відповідача є направлення повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет.

4.9. Порядок укладення договору, детальна інформація щодо верифікацію та створення електронного підпису сторонами визначена в Розділі 4 договору.

4.10. Договір між товариством та відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в розділі 15 договору.

4.11. Після створення сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором, текст оферти, реквізити електронного підпису одноразовим ідентифікатором, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з сторін дій спрямованих на підписання цього договору, та реквізити сертифікату кваліфікованої електронної печатки товариства, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення такої інформації.

4.12. Відповідачу було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 16 500,00 грн., шляхом здійснення одного траншу на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті та реквізити якого зазначаються в пункті 5.1. кредитного договору, що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД» зі змісту якої вбачається, що через платіжний сервіс «Platon» була успішно проведені транзакції з наступними ідентифікаційними ознаками: номер замовлення / код платіжної інструкції 91539904-8F2D-4855-ADC4-F7A5CCAEB33D; відправник ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, код 38569246; номер транзакції 42849-19558-09794; дата проведення 2024-10-09; сума переказу, грн 16 500,00; номер платіжної картки НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки PRIVAT BANK; код авторизації 147318; опис Credit transaction ІНН ОСОБА_1 Договір (оферта): 112013199 від 09.10.2024.

4.13. Із змісту відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 29 квітня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250425/74499-БТ вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_4 ).

4.14. Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ОСОБА_1 (картка НОМЕР_2 , рахунок IBAN: НОМЕР_4 ), 9 жовтня 2024 року на вказаний рахунок було зараховано 16 500 грн.

4.15. Розділом 7 Договору встановлено, що відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання кредиту (у разі наявності). Визначено також порядок повернення кредиту та погашення нарахованих процентів та комісій.

4.16. Відповідно до розділу 8 договору, відповідач за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати товариству проценти за його користування. Загальні витрати та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки відповідача і прораховується в порядку описаному у розділі 8. Зокрема за умови нездійснення позичальником дострокового повернення кредиту або не продовження дисконтного періоду проценти за договором нараховуються за базовою ставкою. Базова процентна ставка за договором складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.

4.17. Відповідно до п. 9.1.1.1. договору товариство має право вимагати від відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором.

4.18. Відповідно до п. 9.1.1.7. договору у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення відповідача про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту відповідача.

4.19. Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить: 49335,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються.

4.20. 10 грудня 2024 року відповідно до ст. 1077 ЦК України товариство відступило право вимоги за договором до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/12.

4.21. Листом від 10 грудня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило ОСОБА_1 про відступлення права вимоги погашення заборгованості за договором № 112013199 від 09 жовтня 2024 року на користь ТОВ «Таліон Плюс».

4.22. Згідно з листом від 08 березня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору № 112013199 від 09 жовтня 2024 року та про необхідність повернення суми боргу в розмірі 49 335 грн.

4.23. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 07 березня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 49 335 грн, з яких тіло кредиту 16500 грн, проценти 24585 грн, неустойка 8250 грн. Водночас позивач просить стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 16500 грн та проценти 24585 грн.

5. Оцінка Суду

5.1. Враховуючи оцінені судом докази, суд виходить із того, що позичальник ОСОБА_1 отримав кошти за договором кредитної лінії та не повернув їх у визначені строки, не сплатив погоджені сторонами договору відсотки за користування кредитом, а отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача ТОВ «Таліон Плюс» за укладеним договором про відступлення прав вимоги.

5.2. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 112013199 від 09 жовтня 2024 року у розмірі 41 085 грн.

5.3. Доводи відповідача про те, що ним не було акцептовано оферту на укладення договору спростовуються матеріалами справи, згідно з якими документи було підписано відповідачем шляхом отримання одноразового ідентифікатора на його мобільний телефон та введення цих даних в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора. Зокрема, одноразовий ідентифікатор було введено ОСОБА_1 9 жовтня 2024 року о 19.39 год.

5.4. Відхиляються судом і доводи відповідача про те, що позивачем не надано докази отримання коштів відповідачем, оскільки факт зарахування 09 жовтня 2024 року кредитних коштів у розмірі 16500 грн на банківську картку ОСОБА_1 підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ОСОБА_1 (картка НОМЕР_2 , рахунок IBAN: НОМЕР_4 .

5.5. Щодо доводів ОСОБА_1 про невідповідність розміру нарахованих процентів Закону України «Про захист прав споживачів» та принципам справедливості, добросовісності та розумності, то суд виходить із того, що розмір процентної ставки відповідачу було повідомлено і в паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 112013199 від 09 жовтня 2024 року (процентна ставка базова процентна ставка у 365 % річних), і в пунктах 8.3-8.7. укладеного Договору кредитної лінії.

5.6. Не заслуговують на увагу доводи відповідача про нарахування позивачем процентів поза межами строку дії кредитного договору, оскільки із п.11.1 укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що строк його дії протягом 5 років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, тобто до 08 березня 2025 року.

5.7. Суд не погоджується і з доводами відповідача про несправедливість умов укладеного кредитного договору в частині розміру нарахованих процентів й про невідповідність такого розміру процентів положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». На думку суду, нарахований кредитодавцем розмір процентів за користування грошовими коштами за своєю суттю є платою за користування коштами, а не сумою компенсації у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором.

5.8. Крім того, нарахований кредитодавцем розмір процентів було погоджено із позичальником і такий розмір відповідає положенням частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній з 24.12.2023 року), відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 028 грн.

6.2. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

6.3. Приписами ст. 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

6.4. Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

6.5. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

6.6. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6.7. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн., підтверджуються: копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000666, договором про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року; додатковою угодою № 273 від 30 грудня 2024 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 02 грудня 2024 року, актом від 30 грудня 2024 року приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року.

6.8. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

6.9. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

6.10.Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

6.11. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18).

6.12. Судом вбачається, що заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

6.13. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 89, 264-266, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 6, 15, 16, 192, 509, 526, 533, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 627, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором № 112013199 від 09 жовтня 2024 року в розмірі 41 085 грн, судовий збір 3 028 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, а всього стягнути 49 113 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.

Повне найменування сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», , юридична адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 21 травня 2025 року.

Суддя: Я.В. Пересунько