Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

первісного позивача Максименко О.Ф.

представника первісного позивача адвоката Гайдай Т.О.

первісного відповідача ОСОБА_2

представника первісного відповідача адвоката Могилей С.В.

представника служби у справах дітей Ситнік Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком, припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (нестойки) за несплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

01.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком, припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 16.10.2008 року. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2017 року шлюб з відповідачем розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 мене з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку, починаючи з травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 зазначає, що неповнолітні діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні з 19.02.2024 р, мати жодної участі в житті синів не бере. ОСОБА_1 вказує, що він разом із синами зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом відвідування служби у справах дітей, актом опитування свідків. Сини навчаються в Черкаській спеціалізованій школі І-ІІ ступенів № 3, що підтверджується відповідними довідками та характеристиками. ОСОБА_2 з позивачем та дітьми не проживає, жодної участі в утриманні та вихованні синів не бере, однак з ОСОБА_1 і далі стягуються аліменти на утримання дітей. Крім того, з початком війни з Росією ОСОБА_2 з дітьми виїхала до Польщі, де перебувала з квітня по травень 2022 року. В червні 2022 року ОСОБА_2 з дітьми переїхала до Литви, де перебували до травня 2023 року. В червні 2023 року відповідач з дітьми повернулася до України. Діти проживали з ОСОБА_1 , без матері в кв. АДРЕСА_2 до серпня 2023 року. В кінці червня 2023 року ОСОБА_2 з дітьми знову переїхала до Литви.

ОСОБА_1 зазначає, що зі слів дітей відомо, що відповідач ОСОБА_2 залишила дітей напризволяще в Литві, а сама зі співмешканцем на два з лишком місяці виїхала до Польщі, незважаючи на те, що діти на той період були малолітніми. В лютому 2024 року ОСОБА_2 приїхала з дітьми в Черкаси, а з 19.02.2024 року діти постійно проживають разом з ОСОБА_1 та знаходяться на його утриманні. Всі витрати, пов`язані з утриманням та вихованням малолітнього на неповнолітнього синів покладено на батька ОСОБА_1 . До вказаних витрат відносяться кошти витрачені на нормальне харчування, навчання, відвідування спортивних секцій, лікування дітей, незважаючи на похилий вік та пенсію ОСОБА_1 в розмірі 3748,00 грн. Фактичне місце перебування відповідача ОСОБА_1 невідомо. Жодних зав`язків з нею не підтримує. ОСОБА_2 фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей, не підтримує спілкування навіть в телефонному режимі. Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що жодних перешкод у спілкуванні синів з матір`ю не чинив. Саме тому визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей № 167 від 01.04.2024 р, акту відвідування №167 від 01.04.2024 р. складених спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради умови проживання моїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовільні, маються всі необхідні речі для нормального виховання та гармонійного розвитку дітей. Визначення місця проживання малолітніх дітей разом з ОСОБА_1 необхідно для того, щоб мати можливість одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дітей, мати право на одержання державної допомоги, для здійснення заходів щодо лікування, оздоровлення, безперешкодного переміщення з дітьми по країні, можливу зміну місця реєстрації тощо. ОСОБА_1 вказує, що він пенсіонер, має дохід у вигляді пенсії та постійне місце проживання та спиртними напоями не зловживає. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просить визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народження разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його фактичного проживання; припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, присуджених рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народження в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву.

22.10.2024 року від представника відповідачки у справі ОСОБА_2 , адвоката Могилей С.В. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Згідно якого, ОСОБА_2 не визнає та повністю заперечує заявлені до неї позовні вимоги, відхиляє наведені ОСОБА_1 обставини справи, оскільки останні не відповідають дійсності, не обгрунтовані та не підкріплені належними, достатніми і допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що з урахуванням предмета даного спору, тимчасове проживання дітей разом з позивачем ОСОБА_1 не є визначальною обставиною для звільнення його від покладеного на нього рішенням суду обов`язку утримувати дітей. ОСОБА_2 виконує даний обов`язок добросовісно навіть тимчасово перебуваючи на роботі за кордоном. Крім того, тимчасове проживання дітей з ОСОБА_1 не є безумовною підставою для стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей за наявності судового рішення про стягнення аліментів, оскільки наразі є невирішений спір між сторонам щодо визначення місця проживання дітей. З огляду на викладені обставини, ОСОБА_2 просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

22.10.2024 року від представника відповідачки у справі ОСОБА_2 , адвоката Могилей був поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів. Зустрічний позов огрунтовано тим, що ОСОБА_2 вважає первісний позов ОСОБА_1 спробою ухилитися від обов`язку утримувати дітей та сплачувати на їх утримання аліменти, які присуджені до стягнення з нього рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.09.2017 року у справі №712/6556/17, а також намаганням уникнути стягнення з нього існуючої з травня 2021 року заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_5, розмір якої станом на 10.10.2024 року становить 119062,00 грн. А тому просить суд прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів, об`єднати їх в одне провадження з первісним позовом у цивільній справі №707/1824/24; первісний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення; зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити; визначити місцен проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю; стягнути з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 110145,16 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23.10.2024 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (нестойки) за несплату аліментів - прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

10.12.2024 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 . Згідно якого, ОСОБА_1 зазначає, що всі витрати покладені на нього: харчування, навчання, відвідування спортивних секцій та лікування дітей. ОСОБА_1 добросовісно з 2017 року сплачує аліменти на утримання своїх синів. ОСОБА_2 4 рази пред`явила виконавчий лист до органів державної виконавчої служби щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів. ОСОБА_2 тричі відзивала виконавчий лист з виконання в Першому відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки ОСОБА_1 аліменти сплачувались в повному обсязі, заборгованість була відсутня і зникла необхідність в примусовому виконанні рішення суду. Крім того, первісний позивач ОСОБА_1 звертає увагу на те, що ОСОБА_2 надає суду неправдиву інформацію стосовно факту, що ОСОБА_1 не сплачує взагалі аліменти на утримання дітей і той факт, що заборгованість станом на 10.10.2024 року становить 119062,00 грн. ОСОБА_1 належно сплачував аліменти на картковий рахунок ОСОБА_2 , що підтверджується довідками про рух коштів по його картці. Крім того, ОСОБА_1 перераховував кошти на рахунки особисто дітям, як додаткове утримання дітей. ОСОБА_1 звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого провадження НОМЕР_5 борг становить - 65990,06 грн., тобто вдвічі менше. Отже, ОСОБА_2 намагається ввести в оману суд, відносно того, що ОСОБА_1 жодної допомоги дітям не надавав, участі в їх вихованні та утрианні не приймав та не приймає. Станом на сьогодні лише ОСОБА_1 приймає участь в житті дітей, матеріально забезпечує дітей всим необхідним, піклується про дітей, любить їх та є прикладом та зразком. Підсумовуючи, ОСОБА_1 просив повністю відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2025 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Гайдай Тетяни Олександрівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком, припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів.

У судовому засіданні первісний позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Гайдай Т.О. просили суд задовольнити вимоги за первісним позовом повністю, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити повністю на підставі наданих доказів та пояснень у судовому засіданні.

ОСОБА_2 та її представник, адвокат Могилей С.В. просили суд задовольнити вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (нестойки) за несплату аліментів в повному обсязі, та відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 на підставі наданих доказів та пояснень у судовому засіданні.

Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради Ситнік Л.І. при вирішенні справи покладається на розсуд суду, з урахуванням найкращих інтересів дітей, просила врахувати висновки служби у справах дітей, що наявні у матеріалах справи.

Крім того, в попередніх судових засіданнях були допитані як свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_3 , який є неповнолітнім сином (14 повних років) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначив, що він з 19.02.2024 року і по даний час проживає разом з батьком ОСОБА_1 у квартирі батька в АДРЕСА_3 . Раніше тимчасово проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 в Литві з 2022 року. Крім того, ОСОБА_2 хотіла їх з братом кинути, вона випивала, влаштовувала скандали. З матір`ю були погані відносини та постійні конфлікти. ОСОБА_3 зазначає, що він навчається в Черкасах в школі №3, ОСОБА_1 відвідує школу, ходить на батьківські збори, а ОСОБА_2 ні. Зараз ОСОБА_3 не спілкується з ОСОБА_2 та не знає де вона. Він хоче проживати з батьком ОСОБА_1 оскільки він про них піклується, а ОСОБА_2 нічого не робить та має на думці лише фінансове благополуччя. Також вказав, що навчання за кордоном йому не сподобалося.

Свідок ОСОБА_4 , який є неповнолітнім сином (16 повних років) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначив, що він зараз проживає разом з батьком ОСОБА_1 десь рік у квартирі батька в АДРЕСА_3 . Раніше, як розпочалась війна у 2022 році, він з братом проживали з матір`ю ОСОБА_2 в Литві. До виїзду за кордон проживали то з ОСОБА_1 , то з ОСОБА_2 . ОСОБА_3 хотів з братом повернутися в Україну, оскільки там були постійні скандали. Зазначає, що мати ОСОБА_2 неналежно піклувалася про них, влаштовувала сварки та скандали. Крім того, коли вони були у Литві, то ОСОБА_3 отримав травму і ОСОБА_2 не хотіла займатися лікуванням. ОСОБА_1 відвідує школу, ходить на батьківські збори, а ОСОБА_2 ні. Зараз ОСОБА_3 не спілкується з ОСОБА_2 . Він хоче проживати з батьком ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , який є сусідом ОСОБА_1 зазначав, що він знає первісного позивача ОСОБА_1 40 років, живуть в одному під`їзді. ОСОБА_1 разом проживає разом з дітьми останні приблизно 5 років, за цей час не бачив матір дітей ОСОБА_2 . Зазначає, що ОСОБА_1 приділяє достатньо дітям уваги та піклування, відносини між ним та дітьми добродушні.

Свідок ОСОБА_6 , який є сусідом по під`їзду ОСОБА_1 зазначав, що знає ОСОБА_1 давно. Останній рік ОСОБА_1 проживає разом з дітьми, постійно заклопотаний, носить продукти. Діти ввічливі. Зазначає, що з ОСОБА_2 не знайомі, бачив її дуже давно. Атмосфера (ззовні) в сім`ї нормальна, відносини з ОСОБА_1 нормальні сусідські.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника служби у справах дітей, свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2008 року.

Згідно заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_4 . Батьками якого зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_3 . Батьками якого зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу з реєстру Черкаської територіальної громади від 31.05.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований з 23.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно витягу з реєстру Черкаської територіальної громади від 31.05.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 21.06.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно довідки №14 від 14.03.2024 року виданої Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №3 Черкаської міської ради Черкаської області про те, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 9Б класі.

Згідно довідки №15 від 14.03.2024 року виданої Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №3 Черкаської міської ради Черкаської області про те, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 7Б класі.

Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей № 167 від 01.04.2024 р, акту відвідування №167 від 01.04.2024 р. складених спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради умови проживання моїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовільні, маються всі необхідні речі для нормального виховання та гармонійного розвитку дітей.

Згідно висновків органу опіки та піклування м.Черкаси про визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 від 08.10.2024 року №14587-01-21 та від 25.11.2024 року №17660-01-21, вважають за недоцільне визначати місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з тим, що неповнолітні досягли того віку, коли можуть самостійно визначати з ким із батьків їм проживати.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово,

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Ч.4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Ст. 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Ст. 180 СК України регламентовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Суд враховує, що обоє дітей сторін досягли 14-річного віку і відповідно до положень ч.3 ст.160 Сімейного Кодексу України діти самі мають право визначити з ким із батьків їм проживати, про що зазначає у своїх висновках служба у справах дітей Черкаської міської ради. Однак, враховуючи ту обставину, що по справі існує спір між сторонами з приводу визначення місця проживання їх дітей, заявлено первісний і зустрічний позови з даного питання, тому суд вважає за необхідне і доцільне вирішити даний спір у судовому порядку та визначити місце проживання дітей з урахуванням всіх обставин справи в сукупності. На думку суду, визначальною позицією при вирішенні спору з приводу визначення місця проживання дітей, у даному випадку є думка та інтереси самих дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які допитані судом у судовому засіданні та які ствердно висловили бажання проживати разом із батьком, зазначивши, що з 19.02.2024 року і по даний час вони проживають разом з батьком ОСОБА_1 у квартирі батька в АДРЕСА_3 . Вирішення судом питання про місце проживання дітей впливає також на вирішення іншої позовної вимоги про стягнення аліментів.

Судом встановлено, що батько належним чином піклується про синів, утримує, забезпечує їх розвиток, діти мають постійне місце проживання, та виявили ствердне бажання у подальшому проживати разом зі своїм батьком, а тому суд вважає за можливе та необхідне визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з батьком, що буде відповідати інтересам дітей.

Щодо припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, та його анулювання.

З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживатимуть діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09. 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають з матір`ю ОСОБА_2 на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини ОСОБА_1 , а з 19.02.2024 року і по даний час вони проживають зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Встановлено, що неповнолітні діти повністю знаходяться на утриманні батька, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги первісного позивача ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 , є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2ст.182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи надані докази, а також те, що судом визначено місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, також підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення сторін та свідків, їх представників, заслухавши відповіді на питання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. За таких обставин, підстав для стягнення пені за просточення сплати аліментів суд не вбачає у зв`язку з необгрунтованістю і недоведеністю такої вимоги. Також, суд вважає, що аліменти та пеня за несплату аліментів мають стягуватись насамперед в інтересах дітей, а в даному випадку, на думку суду та з урахуванням обставин справи, місця проживання дітей з 19.02.2024 року разом з батьком та їх утримання ОСОБА_1 , позовна вимога за зустрічним позовом про стягнення пені заявлена не в інтересах дітей.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення первісним позивачем судових витрат за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей разом з батьком та припинення стягнення аліментів підтверджується квитанцією від 31.05.2024 про сплату судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп. А тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, судові витрати у справі суд залишає за зустрічним позивачем.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 137, 141, 175, 177 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання останнього.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, що були присуджені до стягнення згідно рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.09.2017р., починаючи з 01 липня 2024 року, тобто із дня звернення до суду з позовом.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 )аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 2422грн. 40 коп.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення пені (нестойки) за несплату аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 травня 2025 року.

Суддя: О. М. Суходольський