Справа № 1309/9120/12
провадження 4-с/462/17/25
У Х В А Л А

15 травня 2025 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , за участі: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника: Пахоліка Ростислава Вікторовича, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі державного виконавця: Мельника Юрія Романовича, Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , з метою здійснення судового контролю за виконанням судового рішення на бездіяльність державного виконавця (інших посадових осіб органу державної виконавчої служби) щодо розробки комплексної стратегії,-

ВСТАНОВИВ:

заявник подав до суду вказану скаргу. Як вбачається з прохальної частини скарги, заявник просить суд: застосувати у справі № 1309/9120/12 норми Конституції України, як норми прямої дії, (статтю 8, частину другу статті 19, частину першу статті 55, пункт 9 частини другої статті 129, частину першу, другу статті 129-1 та частину третю статті 51 Конституції України) та практики Європейського Суду з прав людини щодо права особи на доступ до суду в аспекті розуміння обов`язку держави щодо забезпечення виконання судового рішення, постановленого проти держави з уваги, що виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); звернути увагу, що «комплекс» дій суб`єктів владних повноважень в межах компетенцій у справі № 1309/9120/12 може де-факто не відповідати частині третій статті 51 Конституції України, «сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою», а можливо, співпадати з нормами статті 38 Конституції РФ, «материнство і дитинство, сім`я перебувають під захистом держави», - про що винести окрему ухвалу в порядку ст. 262 ЦПК України; визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, - щодо вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування, спеціаліста у сфері дитячої психології та розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком в межах ВП № 70201785; визнати неправомірною бездіяльність Начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В., щодо долучення до вжиття заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12, - в тому числі щодо вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування та спеціаліста у сфері дитячої психології в межах ВП № 70201785; зобов`язати Начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В., та інших посадових осіб, до повноважень яких належить вчинення відповідних дій, невідкладно вжити співмірні Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, всі необхідні заходи з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12, а саме: забезпечити передачу виконавчого документа та всіх матеріалів щодо проведених виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12, що містять попередньо відкриті виконавчі провадження, а саме: ВП (1) № 44540760 від 29.08.2014 року, ВП (2) № 51209761 від 24.05.2016 року та ВП (3) № 52991158 від 28.11.2016 року, що перебували на виконанні в Личаківському ВДВС (м. Львів); ВП (3) № 52991158 від 27.03.2019 року, що перебувало на виконанні в Шевченківському ВДВС (м. Львів); ВП (4) № 64347922 від 02.02.2021 року, що перебувало на виконанні в Сихівському ВДВС (м. Львів); ВП (5) № 68567607 від 08.02.2022 року та ВП (6) № 69927645 від 26.09.2022 року, що перебували на виконанні в Личаківському ВДВС (м. Львів); та ВП № 70201785 від 03.11.2022 року, що в даний час перебуває на виконанні Шевченківського ВДВС (м. Львів), до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що винести вмотивовані постанови; з метою реального виконання рішення № 1309/9120/12, забезпечити об`єднання всіх вище зазначених виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити утворення виконавчої групи в рішенні № 1309/9120/12, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити долучення до виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12 спеціаліста (фахівця) від дитячої психології, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити недопущення учасниками провадження порушень прав, честі і гідності, у тому числі поширення недостовірної очорнюючої інформації, приниження та образ щодо стягувача під час проведення виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12; забезпечити в рішенні № 1309/9120/12 недеталізований план конкретних виконавчих дій з розумним строком здійснення таких.

Заявник подав до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Крім того, надав додаткові пояснення, з яких вбачається, що вимога державного виконавця 15.10.2024/ В-12 № 88528 є такою, що винесена без врахування рішення Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2024 у справі № 1309/9120/12, в частині вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування, спеціаліста у сфері дитячої психології, розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком в межах виконання рішення суду у ВП №70201785; без дотримання обов`язку усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП№70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та із наданням пріоритету інтересам неповнолітньої доньки, - тобто є протиправна і підлягає скасуванню.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи дані, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що заявник вже звертався до суду з аналогічною скаргою. Так, згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 07 січня 2025 року, заявник ОСОБА_1 звертався до суду із скаргою, у якій просив: визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною щодо вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування, спеціаліста у сфері дитячої психології та розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком в межах ВП № 70201785; визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В. щодо не вжиття заходів із залучення органу опіки і піклування, спеціаліста у сфері дитячої психології в межах ВП № 70201785; зобов`язати заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В. забезпечити передачу виконавчого провадження до вказаного Управління; забезпечити об`єднання всіх виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; забезпечити утворення виконавчої групи з виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12; забезпечити долучення спеціаліста від дитячої психології; винести окрему ухвалу, в якій звернути увагу, що комплекс дій суб`єктів владних повноважень у справі № 1309/9120/12 може де-факто не відповідати вимогам статті 51 Конституції України.

Вказаною ухвалою суду скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пахоліка Ростислава Вікторовича та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року № 11, від 17 грудня 2024 року № 12 та від 21 грудня 2024 року № 12, у виконавчому проваджені № 70201785. Зобов`язано заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пахоліка Ростислава Вікторовича та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича розглянути заяви ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року № 11, від 17 грудня 2024 року № 12, від 21 грудня 2024 року № 12 та надати відповідь на вказані заяви. В решті вимог скарги відмовлено.

В той же час, у вказаній скарзі, що розглядається заявник просить суд: застосувати у справі № 1309/9120/12 норми Конституції України, як норми прямої дії, (статтю 8, частину другу статті 19, частину першу статті 55, пункт 9 частини другої статті 129, частину першу, другу статті 129-1 та частину третю статті 51 Конституції України) та практики Європейського Суду з прав людини щодо права особи на доступ до суду в аспекті розуміння обов`язку держави щодо забезпечення виконання судового рішення, постановленого проти держави з уваги, що виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); звернути увагу, що «комплекс» дій суб`єктів владних повноважень в межах компетенцій у справі № 1309/9120/12 може де-факто не відповідати частині третій статті 51 Конституції України, «сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою», а можливо, співпадати з нормами статті 38 Конституції РФ, «материнство і дитинство, сім`я перебувають під захистом держави», - про що винести окрему ухвалу в порядку ст. 262 ЦПК України; визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, - щодо вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування, спеціаліста у сфері дитячої психології та розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком в межах ВП № 70201785; визнати неправомірною бездіяльність Начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В., щодо долучення до вжиття заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12, - в тому числі щодо вжиття дієвих заходів із залучення органу опіки і піклування та спеціаліста у сфері дитячої психології в межах ВП № 70201785; зобов`язати Начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Пахоліка Р.В., та інших посадових осіб, до повноважень яких належить вчинення відповідних дій, невідкладно вжити співмірні Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, всі необхідні заходи з розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12, а саме: забезпечити передачу виконавчого документа та всіх матеріалів щодо проведених виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12, що містять попередньо відкриті виконавчі провадження, а саме: ВП (1) № 44540760 від 29.08.2014 року, ВП (2) № 51209761 від 24.05.2016 року та ВП (3) № 52991158 від 28.11.2016 року, що перебували на виконанні в Личаківському ВДВС (м. Львів); ВП (3) № 52991158 від 27.03.2019 року, що перебувало на виконанні в Шевченківському ВДВС (м. Львів); ВП (4) № 64347922 від 02.02.2021 року, що перебувало на виконанні в Сихівському ВДВС (м. Львів); ВП (5) № 68567607 від 08.02.2022 року та ВП (6) № 69927645 від 26.09.2022 року, що перебували на виконанні в Личаківському ВДВС (м. Львів); та ВП № 70201785 від 03.11.2022 року, що в даний час перебуває на виконанні Шевченківського ВДВС (м. Львів), до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що винести вмотивовані постанови; з метою реального виконання рішення № 1309/9120/12, забезпечити об`єднання всіх вище зазначених виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити утворення виконавчої групи в рішенні № 1309/9120/12, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити долучення до виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12 спеціаліста (фахівця) від дитячої психології, - про що винести вмотивовані постанови; забезпечити недопущення учасниками провадження порушень прав, честі і гідності, у тому числі поширення недостовірної очорнюючої інформації, приниження та образ щодо стягувача під час проведення виконавчих дій в рішенні № 1309/9120/12; забезпечити в рішенні № 1309/9120/12 недеталізований план конкретних виконавчих дій з розумним строком здійснення таких.

Так, в ухвалі Залізничного районного суду м. Львова від 08 січня 2025 року, суд відмовив у відкритті провадження у справі за вказаною скаргою ОСОБА_1 , з огляду на недопустимість зловживання процесуальними правами та звернення до суду з тотожними за змістом та прохальною частиною скаргами.

Вказану ухвалу заявник оскаржив, та постановою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року, ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 08 січня 2025 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Так, з вказаної постанови вбачається, що апеляційний суд виходив з того, що для висновку про аналогічність, схожість чи тотожність доводів скарги, із іншими скаргами, такі підлягають з`ясуванню, а відтак розгляду по суті вимог, з відповідними правовими наслідками. Іншими словами, вирішуючи питання прийняття скарги до розгляду, оскільки саме так виписана стаття 448 ЦПК України, а не відкриваючи провадження за такою, суд лише перевіряє дотримання необхідних вимог, які визначені цією нормою. Тобто положеннями статті, якою врегульоване питання судового рішення за скаргою, не передбачено можливості постановлення інших судових рішень, за виключенням як про задоволення чи відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність поданої скарги, з огляду на повторне звернення заявника з ідентичною скаргою, яка вже була предметом судового розгляду та отримала відповідну процесуальну оцінку, згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 07 січня 2025 року.

Додатково суд зазначає, що повторне ініціювання спору з тотожними підставами та предметом є проявом зловживання процесуальними правами, що суперечить засадам добросовісності та розумності учасника судового процесу, передбачених положенням Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з наведеним, а також з метою забезпечення стабільності судових рішень, уникнення дублювання розгляду одних і тих самих питань та недопущення надмірного навантаження на судову систему, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні скарги за безпідставністю.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відтак, з заявника ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37, 40,353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участі: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника: Пахоліка Ростислава Вікторовича, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі державного виконавця: Мельника Юрія Романовича, Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 , з метою здійснення судового контролю за виконанням судового рішення на бездіяльність державного виконавця (інших посадових осіб органу державної виконавчої служби) щодо розробки комплексної стратегії, - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 / РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь держави судовий збір в розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш