КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 583/5182/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7354/2025Головуючий у суді першої інстанції - Сидоренко Р.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Микитишиною Оксаною Миколаївною на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, вказуючи, що 27.12.2017 між сторонами було зареєстровано шлюб, однак протягом останнього часу стосунки між позивачкою та відповідачем розладились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту, вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та носить лише формальний характер. На підставі викладеного позивачка просила шлюб розірвати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2024 року позов про розірвання шлюбу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 102,20 грн. витрат на оплату поштових послуг, що становить - 8 102,20 грн. (вісім тисяч сто дві гривні 20 копійок).

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з витратами на правничу допомогу та ухвалити нове у відповідній частині, зменшивши розмір судових витрат до 2000,00 грн.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що заявлена сума витрат є неспівмірною із складністю справи та переліком наданих послуг, у тому числі часом, витраченим адвокатом на надання таких послуг, вказує, що сума є завищеною не розумною та не виправданою. Зазначає, що справа про розірвання шлюбу не є складно, крім того, подружжя не мало дітей, а скаржник не заперечував проти розірвання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Нерод А.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що скаржником не доведено те, що вартість та сплачена сума є неспівмірними з наданими послугами, при цьому, розмір судових витрат є повністю обґрунтованим та відповідає реаліям сьогодення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, а тому в іншій частині не переглядається.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та стягнення 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу, суд керувався статтями 133, 134, 137, 141 ЦПК України та враховував обґрунтованість та реальність заявлених витрат та те, що позивачем було надано підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. (договір, опис робіт, квитанція та рахунок-фактура).

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не може в повній мірі погодитись з проведеним розподілом судових витрат, визначених судом першої інстанції, з огляду на наступне.

В силу частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КІДС ВС від 23.06.2022 у справі 607/4341/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30 вересня 2020 року, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даною заявою, представник ОСОБА_2 - адвокат Лисенко С.М. про понесені судові витрати зазначав у позовній заяві. До поданої заяви надано:

- копія ордеру серії АІ № 1725912 від 15.10.2024;

- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

- копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 275 від 10.10.2024;

- квитанція про зарахування коштів від 11.10.2024;

- квитанція відправки та опис.

Проаналізувавши надані докази та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір понесених судових витрат за представництво інтересів позивача у даній справі є завищеним, з огляду на те, що представник позивача фактично не брав участі у судових засіданнях, не здійснював підготовчих чи процесуальних дій, які б свідчили про значний обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги відсутність доказів істотного обсягу здійсненої адвокатом роботи, суд констатує, що заявником не доведено необхідність понесення витрат у заявленому розмірі.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що дана справа для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів, а розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору та неспіврозмірний у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Керуючись принципом справедливості, розумності та необхідності компенсації саме тих витрат, які безпосередньо пов`язані із розглядом цієї справи, враховуючи предмет спору, складність справи та фактично виконані роботи адвокатом, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення стягнення витрат на професійну правничу допомогу з 8 000, 00 грн. до 2000, 00 грн., оскільки зазначена сума, на переконання суду, є достатньою, обґрунтованою, справедливою та відповідає критеріям співмірності й розумності понесених стороною витрат.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Микитишиною Оксаною Миколаївною задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правову допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з 8000 (восьми тисяч), 00 грн. до 2000 (двох тисяч), 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді