ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року

Справа № 712/14192/23
Провадження № 22-ц/821/637/25
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Глущенко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральних збитків, у складі головуючого судді Марцішевської О. М., -

в с т а н о в и в :

22 грудня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення матеріальних та моральних збитків.

27 жовтня 2024 року до суду позивачем подано заяву про зміну підстав позову. Цього ж дня представником позивача скеровано до суду клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення комплексної судово-медичної та судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити ряд питань.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2025 року витребувано в медичних закладах оригінали амбулаторної картки та оригінали історії хвороби ОСОБА_6 тапризначено комплексну судово-медичну та судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

- В якому емоційному стані перебувала померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період, який передував її смерті;

- Чи була ситуація, що досліджується за вказаною цивільною справою, психотравмувальною для померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Чи виник емоційний стан померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з серпня 1997 р. по грудень 2014 р. від дій відповідачів, які зазначені в позові;

- Чи могли дії відповідачів, які зазначені у позові, за умов, характеру в період з серпня 1997 року по грудень 2014 року спричинити виникнення онкологічного захворювання раку кишківника у померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Чи могли дії відповідачів, які зазначені у позові, за умов, характеру в період з серпня 1997 року по грудень 2014 року спричинити розвиток онкологічного захворювання раку кишківника у померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Чи є у позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості, і виникли внаслідок обставин, про які позивач зазначає в позові;

- Чи є ситуація, що досліджується за вказаною цивільною справою, психотравмувальною для ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Якщо так, то чи завдані ОСОБА_3 моральні страждання за умов та обставин, які вказані у позові, в даній цивільній справі;

- Чи завдано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду;

- Який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання.

Проведення експертизи доручено судовим експертам державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України».

Попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Витрати по оплаті за експертизу покладено на позивача ОСОБА_3 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що клопотання від 27.10.2024 подані позивачем разом із заявою про зміну підстав позову від 27.10.2024, яка є частиною позовної заяви в порядку реалізації процесуальних прав згідно з ст. 49 ЦПК України, а тому порушення встановленого строку подання доказів судом не встановлено.

Судом зазначено, що заявником обґрунтовано, що докази вказані у клопотанні про витребування доказів можуть мати доказове значення у справі та заявником обґрунтовано виникнення у нього труднощів у їх отриманні у позасудовому порядку.

Також суд вважав, що клопотання про призначення експертиз підлягало до задоволення, оскільки для підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог потрібні спеціальні знання у галузі медицини та психології. Сторона вправі подавати докази суду та обмеження її у цьому без законних підстав буде обмежувати у здійсненні процесуальних прав та порушувати принцип змагальності.

Також суд дійшов висновку, що оскільки для проведення зазначених експертиз потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2025 скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням ЦПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_2 знаходиться в м. Маріуполі на окупованій території, тому не може приймати участь в розгляді справи, розгляді експертизи та подавати докази.

Зазначає, що ОСОБА_6 , померла в грудні 2014, тому вважає, що всі процесуальні строки щодо витребування медичної документації та призначення експертизи пройшли.

Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували придбання ліків позивачем ОСОБА_3 та його покійною дружиною ОСОБА_7 .

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Згідно з ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Таким чином, експертиза призначається в тому випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Відповідно до п. 6.1-6.5 Розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Пунктом 6.6 Розділу VI Рекомендацій встановлено орієнтовний перелік вирішуваних питань, які можливо поставити експерту при проведенні психологічних експертиз.

Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненням, наведеним в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи предмет позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для призначення у справі комплексної судово-медичної та судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити питання, запропоновані представником позивача, які узгоджуються з орієнтовним переліком питань, що ставляться на вирішення такого виду експертиз відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень.

28.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про зміну підстав позову, клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення комплексної посмертної судово-медичної та судово-психологічної експертиз (т.2 а.с. 19-23).

Суд першої інстанції, вірно зазначив, що клопотання від 27.10.2024 подані позивачем разом із заявою про зміну підстав позову від 27.10.2024, яка є частиною позовної заяви в порядку реалізації процесуальних прав згідно з ст. 49 ЦПК України, а тому порушення встановленого строку подання доказів судом не було встановлено.

Тому твердження скаржника, щодо порушення процесуальних строків на подання клопотань про витребування доказів та призначення експертизи не знайшли свого підтвердження.

Щодо посилань скаржника на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 знаходиться в м. Маріуполі на окупованій території, тому не може приймати участь в розгляді справи, розгляді експертизи та подавати докази, апеляційний суд зазначає наступне.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 64 ЦПК України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Інтереси відповідача ОСОБА_2 представляє ОСОБА_1 за довіреністю від 02.03.2021, якою їй надано право представляти інтереси в судах у будь-якій інстанції з правом вчинення від її імені усіх процесуальних дій, які вона має право вчиняти, з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано позивачу, відповідачу, третій особі, та ін. Довіреність видана строком на п`ять років та дійсна до 02.03.2026. (Т. 1 а.с. 117). З огляду на вищевикладене, апеляційний суд не вбачає порушень прав позивача ОСОБА_2 .

Враховуючи наведені обставини та положення закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про витребування доказів та доцільність призначення у справі комплексної судово-медичної та судово-психологічної експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ухвали, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков