ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1367/24

Провадження № 22-ц/820/1244/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув в порядку частини 2 статті 369 ЦПК України цивільну справу №671/1367/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року, в складі судді Андрущенка О.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 325000 грн заборгованості за розписками, з яких: 310800 грн основна заборгованість, 5722,20 грн сума 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 8483,81 грн інфляційні втрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі розписок від 20 жовтня 2023 року відповідач взяв у борг в позивача кошти в розмірі 40000 грн та 105800 грн відповідно. Згідно із розпискою від 27 листопада 2023 року ОСОБА_2 взяв у позивача в борг кошти в розмірі 165000 грн. Останнім днем повернення коштів за вищевказаними розписками є 19 листопада 2023 року. Однак, до визначеної дати відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і позичені кошти в розмірі 310800 грн не повернув.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України.

Ухвал суду мотивована тим, що перебування відповідача в складі Збройних Сил України, з врахуванням обставин даної справи, є безумовною підставою для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, також судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Посилається на правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких зупинення провадження у справі є обов`язковим у разі перебування сторони або третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, оскільки відповідач не надав наказу по особовому складу. Крім того, в матеріалах справи наявна заява відповідача про надання безоплатної правової допомоги, а тому він міг реалізувати своє право на представництво його інтересів в суді. Зазначає, відповідач вже брав участь у судових засіданнях в цій справі та не заперечував проти задоволення клопотань про витребування доказів, однак суд зупинив провадження у справі, що суперечить завданням та принципам цивільного судочинства.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою суду від 29 квітня 2025 року призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що в липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 325000 грн заборгованості за розписками, з яких: 310800 грн основна заборгованість, 5722,20 грн сума 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 8483,81 грн інфляційні втрати.

Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2025 року №7278 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом з 08 березня 2025 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Зупиняючи провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з 08 березня 2025 року перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2025 року №7278.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі його дію не припинено.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави для висновку, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, від 29 березня 2023 року, у справі №756/3462/20.

Крім того, Верховний Суд сформулював правову позицію, згідно з якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статі 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань (постанови Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19, від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2025 року №7278 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом з 08 березня 2025 року.

При цьому, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки не надано наказу по особовому складу.

Довідка з військової частини про те, що відповідач перебуває на військовій службі, не є достатнім доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не перевірив зазначені обставини та дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України,а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.п. 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тому ухвала Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко