Справа № 449/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря судових засідань Винницької А.Р.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

представників заінтересованої особи Брошко І.І., Горбонос І.К.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Переми-ляни справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Галина Богданівна, заінтересована особа: головне управління державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року,

в с т а н о в и в :

Представниця позивачки звернулась до суду з даним позовом. Просила встановити факт постійного проживання позивачки на території України станом на 24 серпня 1991 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стрілки Перемишлянського району Львівської області де від народження по даний час проживала без реєстрації в батьківському будинку. З 1985 року працювала на різних роботах в тому числі станом на серпень 1991 р. Паспорт СРСР втратило ще до 1991 року.

Встановлення даного факту їй необхідно для отримання паспорту громадянина України, завдяки чому вона зможе отримувати належну медичну допомогу, звертатись до державних органів та зареєструвати своє місце проживання.

Представниця заінтересованої особи проти задоволення заяви заперечила. Пояснила, що після звернення заявниця до територіального органу ДМС були проведені відповідні перевірки. В результаті перевірок не вдалось встановити як особу заявниці так і факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, з`ясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_3 дала суду такі покази. Вона народилась в м.Бібрка ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_1 є її матірю. З того часу як себе пам`ятає вона жила с.Стрілки де закінчила початкову школу. З ними також проживали баба і дідо. Батько з ними не проживав і помер в 2012 році.

Свідок ОСОБА_4 дала суду такі покази. Вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . З народження жила в с.Стрілки. По сусідству з неї проживали батьки заявниці та заявниця до одруження. Після одруження заявниця проживала в м.Пустомити. Десь в 1991 році (точної дати не пам`ятає) заявниця приїхала жити до батьків. З того часу вона там проживає постійно, нікуди за кордон не виїжджала.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Стрілки Перемишлянського району.

Згідно копії атестату про середню освіту ОСОБА_5 в 1985 році закінчила Бібрську середню школу.

16 грудня 1985 року на ім`я ОСОБА_6 07.06.1968 р. була заведена трудова книжка НОМЕР_2 . Станом на 24.08.1991 р. така особа працювала укладчиком продукції на Перемишлянському заводі продтоварів.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану 28 жовтня 1989 р. у Стрілківській сільській раді зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Згідно копії паспорту ОСОБА_3 (свідка) така народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Пустомити Львівської області, зареєстрована у АДРЕСА_1 з 05.08.2009 р.

Згідно довідки старости гр. ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

З відповіді Перемишлянського сектору ГУ ДМС у Львівській області від 12.12.2024 р. заявниці було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання на території України за станом на 24.08.1991 р., а у разі відсутності документів, що посвідчують особу - також для встановлення особи.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 28.12.2024 р. на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.06.2007 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано. Інформація про зміну прізвища ОСОБА_1 в даному записі відсутня.

З листа ГУ ДМС у Львівській області від 11.02.2025 р. (після відкриття судом провадження у цій справі) вбачається, що заявниці було відмовлено в видачі паспорту, оскільки в результаті перевірки було встановлено:

- з архівних обліків ОСОБА_5 02.07.1985 р. було видано паспорт громадянина СРСР;

- ОСОБА_6 на території Львівської області не зареєстрована;

- в актовому записі про розірвання шлюбу відсутня інформація про зміну прізвища дружини;

- відсутня інформація щодо постійного проживання ОСОБА_5 станом на 24.08.1991 р. чи на 13.11.1991 р. заявниці.

З листа завідувача Перемишлянського сектору ГУ ДМС України у Львівській області від 15.02.2025 р. (після відкриття судом провадження у цій справі) вбачається, що в результаті перевірки заяви ОСОБА_9 було встановлено:

- у 1985 році такій видавався паспорт на прізвище ОСОБА_10 , який був знищений у зв`язку з заміною прізвища;

- наявна інформація про те, що новий паспорт зразка 1974 року на прізвище ОСОБА_8 було виготовлено, однак, відомостей про його видачу немає;

- з Державного реєстру актів цивільного стану є відомості про народження ОСОБА_5 21.06.1968 р. та актовий запис про шлюб від 28.101989 р.

- ОСОБА_5 навчалась у Бірській середній школі;

- за даними територіальних органів ДМС ОСОБА_5 ніде не документувалась і не була зареєстрована;

- за даними органів Пенсійного фонду України така на обліку як одержувач пенсії не перебуває.

- інформація про перетин кордону перевірялась лише за останніх п`ять років (2020-2025 рр.).

На думку завідувача сектору підстав для заперечення факту постійного проживання ОСОБА_5 на території України станом на 24.08.1991р. немає.

Відповідно до частини 1 статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У частині 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти. від яких залежить виникнення. зміна або припинення особистих чи :майнових прав фізичних осіб. якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону.

Закон України «Про громадянство України» визначає правовий зміст громадянства України, підстави та порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, та особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Порядок розгляду заяв щодо набуття громадянства України визначений Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Згідно з абзацом 4 пункту 50 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).

В межах даної процедури важливим є дотримання процедури ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з поданням заяви про втрату паспорта і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру. Така ідентифікація здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України «Про громадянство України», працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 02 вересня 2020 року у справі № 366/474/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20, від 16 листопада 2022 року у справі № 755/16248/18.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до таких висновків:

- покази свідків є нечіткими та суперечливими. Так, свідок ОСОБА_3 народилась в травні 1991 року, - тому з огляду на вік очевидно, що вона не може знати де проживала заявниця ОСОБА_5 . При цьому, свідок стверджувала, що з народження проживала в с.Стрілки. Однак, в паспорті зазначено місце народження ОСОБА_11 . Також в паспорті є відмітко про те, що свідок була зареєстрована за місцем теперішнього проживання заявниці лише 05.08.2009 р. Через ненадання суду свідоцтва про народження встановити родинні відносини між свідком ОСОБА_3 та заявницею. Сама ОСОБА_5 стверджувала, що після одруження деякий час проживала в м.Пустомити. Свідок ОСОБА_4 станом на 24.08.1991 р. мала 11 років і не пам`ятає з якого точно часу заявниця почала проживати в с.Стрілки.

- надана довідка старости не підтверджує факту постійного проживання заявниці станом на 24.08.1991 р.

- після одруження, ОСОБА_5 зверталась за заміною паспорту такий було оформлено, однак, ОСОБА_5 його з невідомих причин не забрала.

- фактично єдиним документом, який підтверджує факт проживання заявниці в Україні станом на 24.08.1991р. є трудова книжка в якій містяться записи про трудову діяльність по 2004 рік. Як її могли приймати на роботу без паспорта залишається загадкою.

Таким чином, суду не надано жодного переконливого доказу того, що станом на 24 серпня 1991 року заявниця проживала на території України.

Крім того, з відповіді Перемишлянського сектору ГУ ДМС у Львівській області від 12.12.2024 р. вбачається, що особу заявниці не можливо встановити і їй слід звернутись з відповідним позовом до суду.

У зв`язку з цим неможливо встановити факт проживання на території України заявника ОСОБА_1 , особу якого не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 паспорт громадянина України не отримувала, доказів про звернення до Державної міграційної служби України з метою встановлення особи представник заявниці не надала, таких вимог в суді не заявляли, тому суд приходить до висновку, що без встановлення такого факту, що проводиться в позасудовому або в судовому порядку, також неможливо встановити і факт проживання цієї особи на території України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Галина Богданівна, заінтересована особа: головне управління державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2

Представник заявниці: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ГУ ДМС України у Львівській області, вул.Січових Стрільців, 11, м.Львів

Повний текст судового рішення виготовлено 21.05.2025 р.

Суддя А. В. Савчак