Справа № 450/617/25 Провадження № 2/450/1088/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

за участю секретаря судових засідань Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) у колективній власності КАТП «Щирецьке» смт. Щирець, Пустомитівського району Львівської області, розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №618070, який виданий 25.02.2021 року на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року № 262.

В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 1977 по 1996 рік. Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. У 2009 році позивачка повторно вийшла заміж і змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) площею 2,38 умовних кадастрових гектарів у КАТП «Щирецьке», підтверджене сертифікатом серії РН №618070, виданим уже після смерті спадкодавця - у 2021 році. Оскільки смерть ОСОБА_5 настала до ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовідносини спадкування регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Він не залишив заповіту, тому спадкування відбувається за законом. Позивачка є спадкоємицею першої черги (як дружина) і вважає, що прийняла спадщину, проживаючи разом із померлим та вступивши у володіння майном. Факт спільного проживання підтверджується довідкою Щирецької селищної ради. Незважаючи на наявність інших дітей, які залучені як відповідачі, жоден із них не заявив про своє право на спадщину. Враховуючи, що сертифікат був виданий після смерті спадкодавця, але на підставі рішення від 1997 року, позивачка вважає, що право на пай виникло ще за життя спадкодавця, і сертифікат лише підтверджує це право. У зв`язку з неможливістю реалізувати право на спадкування у позасудовому порядку (через втрату сертифіката), позивачка звертається до суду з вимогою визнати за нею право на спадкування земельної частки (паю), як єдиною особою, яка фактично прийняла спадщину. На підставі вищенаведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, додатково вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25.11.1996 року Щирецькою сільською радою Пустомитівського (теп. Львівського) району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , у віці 37 років.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії № НОМЕР_3 , виданого 06.09.1996 року Щирецькою сільською радою Пустомитівського (теп. Львівського) району Львівської області, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_7 , дружині - ОСОБА_7 (прізвище змінено у зв`язку із укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 22.06.2009 року, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 ).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах, у колективній власності КАТП «Щирецьке», що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 618070, який виданий 25.02.2021 року на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року № 262.

Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 є його дружина (позивачка) ОСОБА_8 та діти (відповідачі) - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 10.11.1986 року), ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 11.02.1994 року), ОСОБА_4 (свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 07.09.1983 року) факт родинних відносин підтверджується вищевказаними свідоцтвами про народження таких, ОСОБА_1 спільно із дітьми відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, успадкували окрім іншого і право на вказану вище земельну частку (пай).

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 своїми майновими правами не розпорядився, відповідно заповіту не склав, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76086041 від 05.03.2024 року, а тому спадкування маж здійснювати за законом.

Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76086028 від 05.03.2024 року, після смерті ОСОБА_5 була заведена 10.08.2007 року спадкова справа за № 42923978, номер у нотаріуса 612/2007.

З довідки Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області № 257 від 09.10.2023 року слідує, що позивач до дня смерті ОСОБА_5 , разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала та була зареєстрована разом з ним в АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном та протягом шести місяців після його смерті не відмовлялися від спадщини.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до правовідносин спадкування слід застосовувати норми закону, які діяли на час його смерті, а саме відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ОСОБА_1 вважається такою, що спадщину прийняла.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Конституції України, Цивільного кодексу України, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна спадкодавця ОСОБА_5 , спадщину прийняла та претендує на майно, оскільки інші спадкоємці першої черги, а саме діти померлого, згідно наявної в матеріалах справи заяви позов визнали та вказали, що на таке не претендують, враховуючи, що прийняття спадщини є правом, а не обов`язком, та така їхня позиція не підлягає оспоренню, однак в позасудовому порядку ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити свої спадкові права, оскільки не оформлено право на земельну частку (пай) за життя, позовні вимоги такої є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 64, 76-83, 247, 258, 315 ЦПК України, ст. ст. 527, 529, 530, 549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) у колективній власності КАТП «Щирецьке» смт. Щирець, Пустомитівського (теп. Львівського) району Львівської області, розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 618070, який виданий 25.02.2021 року на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року № 262.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.04.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук