Справа № 643/3540/25
Провадження № 2-о/643/212/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.В..,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Щербакової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 (далі також - Заявник), звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 не досяг повноліття) в м. Харкові, Харківської області, УРСР. В період з 01.09.1986 року по 09.12.1987 року навчався в середній загальноосвітній школі № 91. А з грудня 1987 року по 24.06.1997 рік заявник навчався в Середній загальноосвітній школі I-III ступенів № 157 м. Харкова. Згідно відповіді Комунального підприємства «Житлокомсервіс» та доданої до неї копії картки форми А вбачається, що з грудня 1987 року по 02.10.1996 рік заявник був зареєстрований у неповнолітньому віці разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . З урахуванням вищевикладеного вбачається, що заявник, у неповнолітньому віці постійно проживав на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У вересні 2024 року заявник звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з письмовою заявою про перевірку належності до громадянства України, з метою подальшого документування паспортом громадянина України. Заявник ніколи не отримував та не має жодного паспортного документу. Заявнику було надано письмову відповідь з посиланням на «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006), а саме на п. 7, 8 та 9. Окрім цього, заявнику було запропоновано звернутись до територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України за місцем проживання для з`ясування обставин. В процесі звернення до територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, в усній формі заявникові було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання у неповнолітньому віці на території України та пройти процедуру набуття громадянства України. Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявникові для звернення до органів Державної міграційної служби України з метою встановлення належності до громадянства України та в подальшому оформлення паспорта громадянина України.

09.04.2025 до суду надійшов відзив від ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області на заяву ОСОБА_1 , у якій просили прийняти рішення за результатами розгляду матеріалів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, заяву підтримали повністю, просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 , який є дядьком заявника, підтвердив в судовому засіданні, що на момент проголошення незалежності України, його племінник ОСОБА_1 постійно проживав у м. Харкові. З України з тих пір не виїжджав.

Суд, заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до того, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

В період з 01.09.1986 року по 09.12.1987 року ОСОБА_1 навчався в середній загальноосвітній школі № 91, що підтверджується копією довідки з Комунального закладу «Харківський ліцей № 91 Харківської міської ради» вих. № 04-04/327-24 від 23.08.2024.

З грудня 1987 року по 24.06.1997 рік ОСОБА_1 навчався в Середній загальноосвітній школі I-III ступенів № 157 м. Харкова. Дана обставина підтверджується копією листа Комунального закладу «Харківський ліцей № 157 Харківської міської ради» вих. № 01-26/218 від 30.08.2024.

Згідно копії відповіді Комунального підприємства «Житлокомсервіс» вих. № 7303/2/07-05 від 23.07.2024 та доданої до неї копії картки форми А вбачається, що з грудня 1987 року по 02.10.1996 рік заявник був зареєстрований у неповнолітньому віці разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається із письмової відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_1 за вих. № 6301.7-16119/63.2-24 від 26.09.2024 року з посиланням на «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (в редакції указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006) (надалі за текстом Порядок), а саме на п. 7, 8 та 9. Заявнику було запропоновано звернутись до територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України за місцем проживання для з`ясування обставин

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений уст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 315 - 319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 22.05.2025.

Суддя: В.О. Афанасьєв