Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2025 Справа №607/5552/25 Провадження №2/607/2417/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Крічфалушій Л.І. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за кожним із сторін право власності по 1/2 частини квартири, загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 08.10.2005 перебували у шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2023 у справі №607/10443/23 розірвано. У шлюбі в сторін народились діти. За час перебування сторін у шлюбі вони набули спільне майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 . На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу майна, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 27.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

18.04.2025 до суду надійшов відзив, поданий представником відповідача, згідно із яким ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без участі відповідача та його представника.

Позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 статті 200 ЦПК України).

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 08.10.2005 сторони перебували у шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2023 у справі №607/10443/23 розірвано. Рішення набрало законної сили 12.09.2023.

03.12.2013 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , уклали договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. за номером в реєстрі 1195.

Згідно із договором ОСОБА_2 купила належну ОСОБА_5 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18.02.2000 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Маркуліною Л.О. за реєстровим №686, зареєстрованого 24.02.2000 Міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №13846283, виданий 03.12.2013 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 3650198, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13867774 від 03.12.2013, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі вищенаведеного договору купівлі продажу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що квартира була придбана відповідачем у період перебування у шлюбі з позивачем, а отже належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної вартості подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із нормами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи визнання відповідачем позову, керуючись презумпцією рівності часток подружжя у спільному майні, суд дійшов до переконання про задоволення позову шляхом визнання за кожним із сторін права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 статті 142 ЦПК України).

На підставі статей 141, 142 ЦПК України, так як позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи, а також ці вимоги задоволені судом у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% від суми сплаченого позивачем при зверненні до суду (7500,00 грн) судового збору, а саме 3750,00 грн. Інші 50% повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3750,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% від сплаченого ним згідно квитанції №5380-3761-7060-2375 від 17.03.2025 судового збору, а саме 3750,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання с. Рудка, Кременецький район Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 08.05.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук