Справа № 524/3968/25
Провадження №2/524/3958/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі головуючого судді Мельник Н.П., з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за опалювальний період 2022/2023, міжопалювальний період 2023 року, опалювальний період 2023/2024 та міжопалювальний період 2024 року за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25.10.2021 № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів»» (далі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25.10.2021 № 1421).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, особовий рахунок № НОМЕР_1 , постачальник послуг - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Постачання теплової енергії та постачання гарячої води в будинок в опалювальний період 2021/2022 здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» за тарифами визначеними рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30.12.2021 № 1867, яким скориговано ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022, які згідно з п. 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» становив: тариф на послугу з постачання теплової енергії 1796,40 грн/ Гкал з ПДВ або 1497,00 грн/ Гкал без ПДВ, на послугу з постачання гарячої води - 103,99 грн/ куб м з ПДВ. Зазначений тариф застосовувався для споживачів лівобережжя м. Кременчука на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022.

Позивачем отримано рахунки за надані послуги відповідно до яких встановлено, що відповідачем за період з листопада 22022 по 01.07.2024 нараховано значно завищені суми до сплати за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Після закінчення опалювальних сезонів 2022/2023, 2023/2024 відповідач продовжує нараховувати плату за послугу за постачання теплової енергії (умовно-постійну частину.

Тобто вартість таких послуг розраховується відповідно до двоставкового тарифу та відповідач здійснює таке нарахування плати за послуги за тарифами, розмір яких перевищує розмір, встановлений на території м Кременчука станом на 24.02.2022, що є порушенням ст.1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі - Закон № 2479-IX).

При застосуванні відповідачем двоставкового тарифу порушена процедура його встановлення. На підставі пункту 6 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 (далі - Порядок №869), у разі коли ліцензіат, тобто відповідач, провадить або має намір провадити діяльність у межах кількох територіальних громад, формування та встановлення тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється окремо для кожної громади за кожним видом ліцензованої діяльності. Таким чином, формування та встановлення зазначених тарифів повинно здійснюватись відповідачем окремо для Кременчуцької міської територіальної громади. Позивач вважає, що тарифи на послуги з постачання теплової енергії для споживачів м Кременчука не можуть перевищувати рівень тарифів, що застосовувався до цих споживачів до 24.02.2022.

Ухвалою судді відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу, позивачу встановлено строк для надання відповідно письмового відзиву на позовну заяву з обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та відповідь на відзив, а також заяв з процесуальних питань, передбачених ст.ст.182,183 ЦПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач, треті особи Полтавська обласна рада, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради не скористались своїм правом на подання відзиву та пояснень по справі.

На підставі частин 5, 8 ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними по справі матеріалами, досліджуючи при цьому докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи у іншому порядку до суду від учасників справи не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних чи законних інтересів (ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач є власником зазначеної квартири та споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних чи законних інтересів (частина 1 ст. 2, частина 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивач є власником зазначеної вище квартири та споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

До листопада 2022 року надавачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м Кременчука було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30.12.2021 № 1867 скориговано для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022.

Пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25.10.2021 № 1421 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» розмір тарифів становив 1796,40 грн/Гкал з ПДВ або 1497,00 грн/Гкал без ПДВ та застосовувався для споживачів лівобережної частини м Кременчука на момент введення воєнного стану на території України з 24.02.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і діє станом на день розгляду справи. У зв`язку із військовою агресією російської сторони проти України в результаті ракетних ударів по м Кременчуку, обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» зруйновано, як наслідок Товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.

29.04.2022 Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», пунктом 1 якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, не підвищувати, зокрема, тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24.02.2022.

Згідно ст. 1 Закону № 2479-IX, чинного з 19.08.2022, запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання, зокрема, передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Рішенням Полтавської обласної ради № 473 від 22.09.2022 «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» надано згоду на безоплатне прийняття з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №894-р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою прийнято рішення від 14.10.2022 № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області», п.4 якого вирішено після затвердження акта приймання - передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу відповідача, майно, зазначене у додатку до цього рішення - цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ».

Слід відмітити, що зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України та рішення Полтавської обласної ради є чинними та не скасованими.

Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на території лівобережної частини м Кременчука визначено відповідача згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 20.10.2022 № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води».

Опалювальний період 2022-2023 років для споживачів Кременчуцької міської територіальної громади розпочався 01.11.2022 на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 31.10.2022 № 1574, як наслідок, відповідач здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам лівобережної частини м Кременчука з 01.11.2022.

Розмір тарифів, що використовуються для розрахунку відповідачем, визначені рішенням Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Зокрема, цим рішенням, яке є чинним та не скасованим, встановлено для відповідача:

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення);

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено в дію з 01.10.2022 (пункт 6 рішення).

Пунктом 7 цього рішення визнано таким, що втратило чинність рішення обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Під час опалювального періоду 2021-2022 р. р. постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснювалось ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» за тарифами, встановленими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30.12.2021 № 1867.

Із матеріалів справи встановлено факт застосування відповідачем двоставкового тарифу, що не заперечувалось сторонами.

Предметом спору по справі є вимога позивача зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості наданих послуг позивачу перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за опалювальний період 2022/2023, міжопалювальний період 2023 року, опалювальний період 2023/2024 та міжопалювальний період 2024 року, відповідно до рівня тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25.10.2021 № 1421, тобто до рівня тарифів, що діяли станом на 24.02.2022.

Відповідача внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, у тому числі з використанням альтернативних видів палива, у Полтавській області, про що містяться відомості на офіційному веб-сайті Полтавської обласної військової адміністрації за посиланням https://poda.gov.ua/attachments/155628.

Відповідно до Статуту ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», підприємство засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником якого є Полтавська обласна рада. Як наслідок, тарифи на виробництво та постачання теплової енергії відповідачу встановлюються Полтавською обласною радою., а тому застосування відповідачем двоставкових тарифів, встановлених додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 для потреб населення, відповідає вимогам чинного законодавства України.

Щодо обов`язку встановлення окремого тарифу для споживачів м Кременчука слід зазначити, що п.4 Порядку № 869 передбачено, що під час формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води суб`єктами господарювання, що перебувають у спільній власності територіальних громад, вимоги цього Порядку в частині формування тарифів для кожної окремої територіальної громади (у разі провадження ліцензованої діяльності та надання комунальних послуг у декількох територіальних громадах) на таких суб`єктів господарювання не поширюються.

Відповідач є суб`єктом господарювання спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, провадить ліцензовану діяльність, надає комунальні послуги у територіальних громадах Полтавської області, а тому не зобов`язаний ініціювати розгляд питання про встановлення окремого тарифу споживачам м Кременчука.

Щодо правомірності застосування відповідачем при обрахунку послуг двоставкового тарифу, судом враховано, що рішенням Полтавської обласної ради від 19.10.2018 № 917 «Про надання дозволу на встановленні двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідачу надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій його споживачів.

Плата за користування послугами за вказаний у позові період нараховувалась відповідачем за тарифами, встановленими рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії для населення згідно з додатком 2 до цього рішення. Зазначені тарифи відповідають розміру, встановленому рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 із змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09.12.2021 № 326, тобто розміру тарифів, встановлених до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022, та сформовані у єдиному розмірі, застосовуються до усіх споживачів підприємства Полтавської області, у тому числі і для споживачів лівобережної частини м Кременчука.

Разом з тим, позов та додані до нього матеріали не містять посилання на оскарження рішень Полтавської обласної ради від 19.10.2018 № 917 та від 30.09.2022 № 477.

Крім того, зазначене питання не відноситься до юрисдикції загальних судів і не є предметом розгляду цієї справи.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону № 2479-IX, слід зазначити наступне. Частиною 1 ст.1 цього Закону протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказана норма містить вимогу про утримання від підвищення тарифів, яка стосується суб`єктів, наділених повноваженнями на прийняття тарифів або їх підвищення, однак не стосується таких суб`єктів господарювання, як відповідач по справі, не містить вимоги до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами, у тому числі і до відповідача, не містить обов`язку здійснювати постачання послуг споживачам за тарифами, встановленими для іншого постачальника уповноваженими органами станом на 24.02.2022, не містить вимог стосовно внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг тощо.

Тарифи, встановлені рішенням обласної ради № 477, відповідають тарифам, встановлених рішенням обласної ради № 286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій», що введені в дію з 01.11.2021 (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).

Таким чином, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не підвищувались після набрання чинності Законом № 2479-IX

Вимоги про застосування тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, які діяли станом на 24.02.2022, є помилковими, оскільки ці тарифи встановлені не відповідачу, а ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

У відповідача відсутні правові підстави для постачання позивачу теплової енергії на умовах, встановлених іншому суб`єкту господарювання та за тарифами, відмінними від тарифів, встановлених для відповідача Полтавською обласною радою.

Як наслідок, у суду відсутні законні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за надані послуги із застосуванням тарифів, встановлених рішенням Кременчуцької міської ради для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Слід звернути увагу, що зазначене здійснюється у межах спеціально передбаченої законодавством процедури та належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого органу, яким у цьому випадку є Полтавська обласна рада.

Вартість спожитої теплової енергії нарахована відповідачем за тарифами, які відрізняються від тарифів станом на 24.02.2022, однак зазначене не є підвищенням тарифів за надані послуги, не є наслідком порушення відповідачем законодавства, а є результатом неможливості здійснювати постачання теплової енергії та гарячої води ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» внаслідок військової агресії російської сторони проти України та ракетних ударів, завданих по м Кременчуку, в результаті чого зруйновано обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Обов`язки щодо постачання теплової енергії споживачам лівобережної частини м Кременчука покладені на відповідача рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 20.10.2022 № 1508, однак на момент прийняття цього рішення, на офіційному веб-сайті Полтавської обласної ради оприлюднене рішення обласної ради про затвердження відповідачу тарифів.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 ст. 11 ЦКУкраїни встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина 2 ст. 11 ЦК України)

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17, від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

За приписами частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Частиною1 ст. 626, частиною 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 ст. 632 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.ст. 901, 903 ЦК України).

Згідно п.2 ч.3 ст.4, п.2 ч.1 ст.5, п.1 ч.1 ст.7, ч.3 ст.20, ч.5 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування. До житлово-комунальних послуг належать, крім інших, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Частиною 1 ст.12, ст.ст.16, 17 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», іншими законами. Однією із основних функцій уповноважених органів є виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Установлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

До повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ст. 16-1 Закону України «Про теплопостачання»).

При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (п.п.9 п.3.2 зазначених Ліцензійних умов).

Виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств (п.37 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Судом встановлено, що відповідача внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, у тому числі з використанням альтернативних видів палива, у Полтавській області. Зазначені відомості розміщені на офіційному веб-сайті Полтавської обласної військової адміністрації за посиланням https://poda.gov.ua/attachments/155628. Оскільки відповідач належить до спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада, а власником - територіальні громади сіл, селищ, міст Полтавської області, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються виключно Полтавською обласною радою, як наслідок відповідач не має права самостійно встановлювати тарифи на постачання теплової енергії споживачам та не може самостійно їх змінювати.

Судом враховується, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 по справі № 440/6193/23 залишено без задоволення позов виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до Полтавської обласної ради, третя особа - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», про визнання протиправним та нечинним пункт 1 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в частині встановлення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії за категорією споживачів «для потреб бюджетних установ» відповідно до додатку 2.

Полтавським окружним адміністративним судом встановлено, що чинні тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідають розміру тарифів, які встановлені Полтавської обласною радою до введення в Україні воєнного стану 24.02.2022, у зв`язку із чим, твердження позивача про порушення Полтавської обласною радою заборони щодо підвищення тарифів, запровадженого Законом № 2479-IX, суд визнав помилковим.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду 13.02.2024, у касаційному порядку не оскаржувалося.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 № 917/1265/23, яка набрала законної сили 09.09.2024, встановлено, що тарифи, встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій», які введені в дію з 01.11.2021 (https://oblrada pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).

Таким чином, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювались (не підвищувалися) та не підвищувалися після набрання чинності Закон № 2479-IX. За таких обставин, доводи позивача щодо порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Законом №2479-IX, суд визнає безпідставними.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2024 по справі № 917/1389/23, які підлягають застосуванню відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України, з якої слідує, що відповідача внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області; згідно зі Статутом відповідач заснований на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада; тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою; застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, встановленим у додатку 2 до рішення Полтавської обласної ради № 477; тарифи, які були встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (які були введені в дію з 01.11.2021); тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022 не змінювались (не підвищувалися) після набрання чинності Законом № 2479-IX. Відповідач є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, а, отже з урахуванням пункту 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, не зобов`язаний ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів м Кременчука; тариф КП «Полтаватеплоенерго» єдиний для всіх споживачів Полтавської області, і будь-які підстави для обрахування вартості теплової енергії для споживачів м. Кременчука за окремим тарифом у відповідача відсутні.

Верховний Суд зазначає, що ст.1 Закону № 2479-IX є спеціальною нормою, яка, виходячи з буквального тлумачення її змісту містить заборону щодо підвищення тарифів; стосується конкретного кола осіб відносин, на які цей Закон розрахований - суб`єктів, що наділені відповідними владними повноваженнями стосовно встановлення таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення. Проте, відповідач як постачальник теплової енергії за регульованими тарифами до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими для нього Полтавською обласною радою тарифами, грошовий вираз яких застосований до позивача на рівні тарифів, встановлених рішенням обласної ради від 21.10.2021 №286, що введені в дію з 01.11.2021, тобто в розмірі станом на 24.02.2022.

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд прийшов до висновку, що приписи ст.1 Закону № 2479-IX не підлягають застосуванню до спірних правовідносин,а тому суд не враховує судову практику, на яку посилається позивач.

Слід наголосити, що тарифи, визначені Полтавською обласною радою, позивачем не оскаржувалися як такі, що не відповідають діючому законодавству. Зазначене не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи.

Одночасно слід звернути увагу, що визначення правомірності рішень Полтавської обласної ради від 19.10.2018 №917, від 21.10.2021 №286 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09.12.2021 №326 та від 30.09.2022 №477 не відноситься до юрисдикції загальних судів та не є предметом розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, позивачем не доведено, що саме відповідач є особою, якою порушено права та їх інтереси у спірних правовідносинах, вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити певні дії не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

У відповідності до приписів частини 1 ст.19 Конституції України та ст.14 ЦК України особа не може бути примушена (у тому числі, і у судовому порядку) до вчинена дій, які не є для неї обов`язковими в силу приписів закону або договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).

Позивач на підставі пункту 9 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому судові витрати у вигляді несплаченого судового збору позивачами - фізичними особами на день подання позову на підставі пункту 1 частини 2 ст. 4 цього Закону у розмірі 1211,20 грн. слід віднести на рахунок держави. Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352 - 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , треті особи виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії.

Витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Мельник