Справа № 944/1078/24 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н. П.
Провадження № 22-ц/811/3591/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є матір`ю ОСОБА_4 , який загинув в дорожньо-транспортні пригоді, яка сталася 20 червня 2022 року по вулиці Яворівській, 49 в смт. Івано-Франкове Львівської області за участі водія ОСОБА_5 , який керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч, не надав переваги в русі мотоциклу «Yamaha» б/н під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон». Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами, в загальному розмірі не менше ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім того, страховик відшкодовує моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), в загальному розмірі такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного потерпілого, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Оскільки станом на 20 червня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становив 6500 грн., розмір відшкодування за шкоду, завдану смертю ОСОБА_4 , становить 234000 грн., а розмір відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її сина, становить 78 000 грн. У відповідь на її заяву про виплату страхового відшкодування відповідач повідомив її, що станом на 24 січня 2024 року у нього відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили за результатами розгляду кримінальної справи за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, після отримання якого розпочнеться строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування. Відмова у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує її право на отримання страхового відшкодування. Крім того, відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до страховика про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи що наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні.

З наведених підстав просить:

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 стразове відшкодування за шкоду, завдану смертю сина ОСОБА_4 у розмірі 234000 грн.;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану смертю сина ОСОБА_4 у розмірі 78000 грн.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року озов ОСОБА_1 до Страхової компанії «Еталон» про стягнення страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто із Страхової компанії «Еталон» (ЄРДПОУ 20080515) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , страхове відшкодування за шкоду, заподіяну смертю сина ОСОБА_4 в розмірі 234 000 грн.

Стягнуто із Страхової компанії «Еталон» (ЄРДПОУ 20080515) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , моральну шкоду, заподіяну смертю сина ОСОБА_4 в розмірі 78 000 грн.

Стягнуто із Страхової компанії «Еталон» (ЄРДПОУ 20080515) судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1 211.20 грн.

Стягнуто із Страхової компанії «Еталон» (ЄРДПОУ 20080515) судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги в розмірі 4 000 грн.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом, а відтак за наявності правової колізії щодо порядку відшкодування шкоди страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застосовуються саме норми спеціального закону. Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній до настання дорожньо-транспортної пригоди календарний рік, розміри пенсій, надані утриманню внаслідок втрати годувальника, крім того не подала доказів неотримання нею доходу меншого від встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, а також, що допомога потерпілого була основним та постійним джерелом для її існування, тому вимога про стягнення страхового відшкодування за шкоду, завдану смертю сина, в розмірі 234000 грн. є необґрунтованою. Факт перебування позивача на утриманні передбачає систематичне та постійне отримання матеріальної допомоги, яка має бути основним джерелом засобів до існування годувальника, однак позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди проживала з чоловіком, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що вона перебувала на утриманні загиблого сина. Необґрунтованою є вимога про відшкодування всієї суми моральної шкоди в розмірі 78000 грн., оскільки крім позивача право на відшкодування моральної шкоди має також ОСОБА_6 , який є батьком загиблого ОСОБА_4 . З наведених підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не працює та здійснює догляд за братом загиблого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , який не досяг чотирнадцяти років, у зв`язку з чим має право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, а також на відшкодування моральної шкоди в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 20 червня 2022 року о 09 год. 00 хв. на 24 км.+500 м. автодороги «Львів-Краковець» в смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 та мотоцикла марки «Yamaha YZF600R» без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_4 .

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується, що 20 червня 2022 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000239 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Департаментом міської агломерації Львівської міської ради, підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 підтверджується, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 .

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 12 вересня 2023 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_6 та сином ОСОБА_8 .

Згідно з довідками форма ОК-5 та форма ОК-7, сформованих Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_1 не працює та отримує виплати в Управлінні соціального захисту населення Пустомитівської РДА.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» на підставі полісу № АР2826454.

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» із заявою про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1200 ЦК України.

Листом № 02-24-151 від 26 січня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» повідомило заявника про те, що ним не отримано рішення по кримінальній справі, яке набрало законної сили, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття рішення щодо здійснення страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункт 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналіз наведених норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що у відносинах з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів законодавець при виплаті таких складових страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, а саме шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, як сама шкода, так і відшкодування моральної шкоди, розмежовує осіб, які мають право на таке відшкодування, а також порядок такого відшкодування і його розмір. При цьому спільним чинником, який повинен враховуватися при його виплаті (стягненні в судовому порядку) є те, що його розмір визначається в мінімальних заробітних платах у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, а також те, що сукупний розмір усіх відшкодувань не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Пунктом 1 розпорядження Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зі змінами, внесеними розпорядженням Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України від 09 квітня 2019 року № 538, чинним на день настання страхового випадку, установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням - за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих у розмірі 260 000 грн.

Відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, здійснюється на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України (тобто, за відсилочною нормою), кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1200 ЦК України шкода відшкодовується одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не працювала, не отримувала доходу у вигляді заробітної плати, та здійснювала догляд за братом померлого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день настання страхового випадку не досяг чотирнадцятирічного віку, а відтак у неї виникло право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю сина на підставі пункту 4 частини 1 статті 1200 ЦК України.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що з 01 січня мінімальний розмір заробітної плати в місячному еквіваленті становить 6500 грн.

Оскільки на день настання страхового випадку, тобто на 20 червня 2022 року мінімальна заробітна плата встановлена на рівні 6500 грн., то розмір моральної шкоди, завданої позивачу, становить 78000 грн. (12 х 6500 грн. = 78000 грн.)

Розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу смертю сина, ОСОБА_4 , становить 234 000 грн. (36 х 6500 грн. = 234000 грн.).

В свою чергу, за змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Оскільки пункт 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати, а загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду, яка на день страхового випадку становила 260000.00 грн., то з відповідача, ПрАТ «СК «Еталон», на відшкодування ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної зі смертю її сина, ОСОБА_4 , може бути стягнуте страхове відшкодування у розмірі, не більшому ніж 260000.00 грн.

Оскільки відповідно до пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, то розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу смертю сина, ОСОБА_4 , який підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Еталон» на користь ОСОБА_1 становить 234 000 грн. (36 х 6500 грн. = 234000 грн.), і ця сума не може бути зменшена судом.

З огляду на положення пункту 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду, що становить 260000.00 грн., то незважаючи на те, що відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), загальний розмір стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, що становить 78000.00 грн., колегія суддів приходить до висновку, що з ПрАТ «СК «Еталон» на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 слід стягнути 26000.00 грн., що є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» - задовольнити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «СК «Еталон» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_4 у розмірі 78000.00 грн. - змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну смертю сина, ОСОБА_4 , в розмірі 26000.00 грн.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.05.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк