Провадження №8/523/6/25
У Х В А Л А

"20" травня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Танасогло О.М. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2022р. у цивільній справі № 523/16177/21, посилаючись на те, що під час розгляду цивільної справи № 522/172/24, яка перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси, в судовому засіданні 12.02.2025р. встановлено наявність двох заповітів на ім`я ОСОБА_1 , складених ОСОБА_3 , що на його думку спростовує висновки рішення суду від 31.10.2022р., яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту.

На думку представника заявниці вказані обставини є істотними для розгляду справи, не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, врахування таких обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке прийняте.

Ухвалою судді від 03.03.2025р. відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з призначення розгляду справи за участю сторін.

06.04.2025р. від представника ОСОБА_2 адвоката Кравченко І.В. до суду надійшли заперечення в яких посилаючись на безпідставність обставин, викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, просить відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Від її представника адвоката Танасогло О.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Кравченко І.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка сторін по справі не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2022р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту залишені без задоволення у повному обсязі.

Означене рішення суду було переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанціями та залишено без змін.

З представлених з боку представника ОСОБА_1 адвоката Танасогло О.М., документів слідує, що на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2024р. про витребування доказів у цивільній справі №522/172/24, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. направлені до суду завірені копії заповітів від імені ОСОБА_3 , посвідчених 28.04.2017р. та 03.08.2017р. за реєстровими № 518 та №1052.

Згідно оглянутої копії заповіту від 28.04.2017р., реєстровий №518, ОСОБА_3 усе своє майно заповідав в рівних частках: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Заповітом від 03.08.2017р., реєстровий № 1052, ОСОБА_3 заповідав усе своє майно в рівних частках: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Одночасно згаданим заповітом ОСОБА_3 скасував усі заповіти складані на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску прти Румунії» («Brumarescu v. Romania»), п. 61). Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти росії» («Ryabykh v/ russia»), п. 52), рішення ЄСПЛ від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України», п. 46).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Порядок перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільних справах врегулювано главою 3 розділ 5 ЦПК України.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Згідно частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості надати цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку суду не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Подібні за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 372/4153/18 (провадження № 61-13841св21), від 07 грудня 2022 року у справі № 372/4153/18 (провадження № 61-8078св22).

Так, звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 просила визнати:

недійсною заяву ОСОБА_3 від 22.07.2020р. № 64660755, яка зареєстрована в реєстрі за №690, нотаріальний бланк НОН №738348 про скасування заповіту від 27.08.2019р., зареєстрованого в реєстрі за №2657, нотаріальний бланк НОА 248959;

недійсним заповіт (НОН 738376), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 24.07.2020р. за реєстровим №720 складений на ім`я ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який за життя залишив на ім`я ОСОБА_1 заповіт від 27.08.2019р. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З спадкової справи ОСОБА_1 дізналась, що ОСОБА_3 24.07.2020р. склав новий заповіт на ім`я ОСОБА_2 , а також 22.07.2020р. скасував заповіт від 27.08.2019р., складений раніше на ім`я ОСОБА_1 , в зв`язку з чим остання не може успадкувати майно після смерті ОСОБА_3 .

Відмовляючи в задоволенні позивних вимог суд в рішенні навів мотиви, зокрема, судом встановлено та підтверджено документально, що заповіт, складений ОСОБА_3 від 27.08.2019р. був укладений на користь ОСОБА_2 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 під час свого життя 27.08.2019р. залишив заповіт на її ім`я були визнанні безпідставними та документально непідтверджені.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовну суд прийняв до уваги відсутність у ОСОБА_1 статусу спадкоємця після смерті ОСОБА_3 , що також було встановлено ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.05.2022р. (справа №523/13996/21), якою була встановлена відсутність порушення прав ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 ухваленим Суворовським районним судом м. Одеси рішенням від 21.10.2021р. за позовними вимогами ОСОБА_2 , яким розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстроване 24.10.2019р., актовий запис №283 було визнано фіктивним.

Системний аналіз заяви, доданих до неї документів з огляду на зазначені норми права дає підстави для висновку, що наведені адвокатом Танасогло О.М. обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки: про існування заповітів було відомо позивачу, що підтверджується інформаційною Довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.а.56-60 т.2); зазначені обставини існували на час розгляду справи і заявник, за умови належної реалізації своїх процесуальних прав, в ході розгляду справи не був позбавлений можливості отримати зазначену інформацію; на такі докази сторона позивача не посилалась ані у позовній заяві, ані під час розгляду справи.

Отже, наявність двох заповітів від 28.04.2017р. та 03.08.2017р. за реєстровими № 518 та №1052., на які посилається ОСОБА_1 , як на нововиявлені обставини, слід визнати новими доказами, що в свою чергу вказує на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Більш того, слід звернути увагу, що вказані заповіти не були предметом дослідження та не стосувалися розгляду справи під час ухвалення судом рішення суду від 31.10.2022р.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 423,429 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про визнання недійсною заяву про скасування заповіту, визнання недійсним заповіту, залишив в силі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2022р.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 20 травня 2025р.

Суддя