Справа № 680/227/25
№2/680/191/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який поданий її представником адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем,до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування,

установив:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , якому до дня смерті належав житловий будинок за вказаною адресою. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує.

Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову.

Інших заяв чи клопотань не надходило.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно із ч.2 ст.247, ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.8).

ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.9 на звороті).

До дня смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , також у його користуванні перебувала земельна на якій розташоване дане домоволодіння. Разом із ним були зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.9, 11).

Даними Новоушицької селищної ради встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належало на день смерті ОСОБА_2 (а.с.11).

Загальна вартість нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , становить 135470,00 гривень (а.с.12). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за ОСОБА_2 відсутня (а.с.11 на звороті).

Даними довідки Новоушицької селищної ради №146 від 14 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса від 19 березня 2025 року (а.с.10 на звороті).

Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду.

Із матеріалів спадкової справи №214/1995 видно, що позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на компенсаційні виплати після смерті ОСОБА_2 (а.с.40-45).

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 16 квітня 1995 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало ОСОБА_2 .

Зібрані по справі докази вказують, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, прийняла спадщину. До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , серед іншого, входить житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємиці, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку 1968 року забудови, веранди 1979 року забудови, літньої кухні 1983 року забудови, сараю 1970 року забудови, сараю 1980 року забудови, господарської будівлі 1965 року забудови, погріба 1972 року забудови у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути може подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження селище Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області, .

Суддя О. І. Яцина