КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/5515/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Новак Р.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10964/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Євграфової Є.П., Шкоріної О.І.,

перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківський Таунхаус» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року та постанову Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арм Груп-Україна» до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баляс Неля Петрівна про визнання правочину недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , проведені 27 лютого 2013 року ПП «СП «Юстиція», які оформлені протоколом від 27 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки). Визнано недійсним акт ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 15 березня 2013 року, складений на підставі протоколу від 27 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що належить ТОВ «Арм Груп-Україна». Визнано недійсним свідоцтво, видане та посвідчене 07 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. та зареєстроване в реєстрі, про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ТОВ «Арм Груп-Україна» право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 у власність ТОВ «Арм Груп-Україна» квартиру квартири АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Л. П.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 скасовано та постановлено нове судове рішення. В задоволенні позовних вимог ТОВ «Арм Груп-Україна» до ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баляс Н.П. про визнання правочину недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено.

Додатковою постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, враховуючи ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року про виправлення описки, заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з ТОВ «Арм Груп-Україна» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 70446,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ТОВ «Арм Груп-Україна» до ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баляс Н.П. про визнання правочину недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. Касаційну скаргу ТОВ «Арм Груп-Україна» залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року залишено без змін.

25 квітня 2025 року представник ТОВ «Васильківський Таунхаус» - адвокат Горобець Р.В. направив до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду міста Києві від 04 червня 2018 року та постанову Верховного Суду від 19 листопада 2019 рокута провадження у даній справі закрити, а матеріали справи №757/5515/16-ц передати до Господарського суду Донецької області, на розгляді якого перебуває справа №905/9178/13 про банкрутство ТОВ «Арм Груп-Україна».

Також в апеляційній скарзі представник ТОВ «Васильківський Таунхаус» просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, оскільки з повним текстом оскаржуваного рішення ознайомився 18 квітня 2025 року. Зазначав, що ТОВ «Васильківський Таунхаус» звертається з апеляційною скаргою як заінтересована особа, яка не була залучена до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч. 4 ст. 370 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження у межах одного року, він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.

Зі спливом річного строку - особа втрачає право на апеляційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Тож, при поданні апеляційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ТОВ «Васильківський Таунхаус» обґрунтовує тим, що заявник не був залучений до участі у справі № 757/5515/16-ц, тоді як преклюзивний однорічний строк поширюється за умови залучення до участі у справі та належного повідомлення про розгляд. Вважає, що строк на апеляційне оскарження слід обраховувати з моменту коли ТОВ «Васильківський Таунхаус» дізналось про існування оскаржуваного судового рішення, оскільки товариство не було учасником цієї справи.

Зокрема, ТОВ «Васильківський Таунхаус» дізналось про існування справи № 757/5515/16-ц та зокрема оскаржуваного судового рішення після 17 квітня 2025 року в процесі отриманих документів по кредитній справі за зобов`язаннями ТОВ «Арм Груп Україна».

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, апеляційний суд враховує наступне.

Наявність порушених рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року прав ТОВ «Васильківський Таунхаус», останній обґрунтовує тим, що в провадження Господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/9178/13 про банкрутство ТОВ «Арм Груп-Україна». Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14 квітня 2014 року визнано грошові вимоги, зокрема ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Арм Груп-Україна» на суму 1 218,00 грн, як зобов`язання першої черги та 22 075 566,31 грн, як грошові зобов`язання забезпечені заставою майна боржника, а саме квартири квартиру АДРЕСА_1 . Постановою Господарського суду Донецької області від 07 травня 2014 року у справі № 905/9178/13 ТОВ «Арм Груп-Україна» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Станом на теперішній час справа перебуває в Господарському суді Донецької області.

10 червня 2021 року відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № GL0N619755, до якого включені, зокрема майнові права за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, а також майнові права за договорами іпотеки та застави. За результатами проведення цих торгів переможцем стало АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус».

30 липня 2021 року між АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 32-КБ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О. С., за умовами якого право грошової вимоги за Договором про надання банківської гарантії від 05 березня 2007 року № 10-0603/46Г-07, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Арм Груп-Україна», перейшло до АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус».

З огляду на зазначене, АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» набуло право вимоги до ТОВ «Арм Груп-Україна» за Договором про надання банківської гарантії від 05 березня 2007 року № 10-0603/46Г-07 та іпотечним договором від 18 січня 2008 року, за яким рішенням Господарського суду міста Києва від 23 липня 2013 року у справі № 5011-65/7617-2012 звернено стягнення на належне ТОВ «Арм Груп-Україна» майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

17 квітня 2025 року між АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» та ТОВ «Васильківський Таунхаус» був укладений Попередній договір відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чижиковим О.О., за умовами якого Сторони зобов`язуються на умовах, визначених даним Попереднім договором, у строк до «31» грудня 2025 року укласти Основний договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами поруки, за яким Первісний кредитор повинен передати (відступити) Новому кредитору своє право вимоги, Новий кредитор повинен прийняти Право вимоги та Сплатити Первісному кредитору за відступлення Прав вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Попереднім договором.

Предметом позову у справі, про перегляд якої подається апеляційна скарга є квартира АДРЕСА_1 , а отже задоволення позову у цій справі дасть можливість ТОВ «Васильківський Таунхаус» задовольнити свої кредиторські вимоги.

У листопаді 2023 року АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про заміну кредитора на його процесуального правонаступника у справі № 905/9178/13 (справа про банкрутство ТОВ «Арм Груп-Україна»).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16 листопада 2023 року у справі № 905/9178/13 задоволено заяву АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус». Замінено кредитора у справі № 905/9178/13 з ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус».

Враховуючи викладені обставини, заявник вважає, що рішення суду першої інстанції прямо впливає на його права та інтереси у справі № 757/5515/16-ц, оскільки задоволення позовної вимоги про витребування квартири з чужого незаконного володіння поверне її у ліквідаційну масу боржника, що дасть можливість скаржнику, як належному іпотекодержателю квартири задовольнити свої кредиторські вимоги.

Згідно з позицією, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20). Так, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі 910/4516/20.

Відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З викладених доводів та доданих до апеляційної скарги: попереднього договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення від 17 квітня 2025 року, реєстру кредитних договорів права вимоги за якими будуть відступлені та боржників за такими договорами, платіжної інструкції №2М7И-С334-4-ХКК-46НА від 24.04.2025 року, договору про нерозголошення інформації з обмеженим доступом від 17 квітня 2025 року, відповіді на запит від 18 квітня 2025 року, протоколу електронного аукціону від 10 червня 2021 року, договору про відступлення права вимоги від 30 липня 2021 року № 32-КБ, платіжного доручення від 01 липня 2021 року № 71, акту приймання передачі документації від 30 липня 2021 року, договору про надання банківської гарантії від 05 березня 2007 року № 10-0603/46Г-07, іпотечного договору від 18 січня 2008 року, ухвали Господарського суду Донецької області від 16 листопада 2023 року у справі № 905/9178/13, апеляційний суд встановив, що апелянт ТОВ «Васильківський Таунхаус» фактично стверджує, що є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк».

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи ТОВ «Васильківський Таунхаус» щодо неможливості застосування до нього частини другої статті 358 ЦПК України, оскільки до вступу у спірні матеріальні правовідносини, з якими ТОВ «Васильківський Таунхаус» пов`язує інтерес до цієї справи, ПАТ «ВТБ Банк» мало статус третьої особи у справі № 757/5515/16-ц та приймало участь у розгляді справи, зокрема і в суді апеляційної інстанції, а отже не було позбавлено права оскарження в апеляційному порядку рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року у строк, передбачений законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 дійшла висновку, що «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Оскільки не встановлено обставин, які є виключною підставою для відкриття апеляційного провадження поза межами річного строку з дня складання рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року, колегія суддів відмовляє у відкритті апеляційного провадження з підстав визначених ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Щодо апеляційного оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Право апеляційного оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначено у статтях 352, 353 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені главою 1 розділу V ЦПК України «Апеляційне провадження».

Чинним ЦПК України не передбачено повноважень апеляційного суду щодо перегляду судових рішень апеляційного суду інакше, ніж в порядку статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

Оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Васильківський Таунхаус» в частині оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року необхідно відмовити.

Щодо апеляційного оскарження постанови Верховного Суду від 14 листопада 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, подання апеляційної скарги на постанову Верховного Суду нормами ЦПК не передбачено.

Крім того, з відомостей Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» на постанову Верховного Суду від 14 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження на постанову Верховного Суду від 14 листопада 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 353, 354, 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківський Таунхаус» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Васильківський Таунхаус» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 січня 2018 року, постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року та постанову Верховного Суду від 14 листопада 2019 рокувідмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: В.В. Саліхов

Є.П. Євграфова

О.І. Шкоріна