Справа 206/719/25
Провадження 2/206/944/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 травня 2025 року м. Дніпро

в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Гаркуші В.В.,

за участю секретаря Цибань Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за участю представника позивача - Воднєвої Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 року від позивача до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому він просить суд:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття та перераховувати на особистий рахунок дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Державному ощадному банку України;

- державному закладу, до якого буде влаштовано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або його законному представнику відкрити рахунок на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач, ОСОБА_1 , є батьком малолітнього ОСОБА_2 .

Мати дитини, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина проживає разом з батьком.

Малолітній ОСОБА_2 з 10.01.2023 року перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах через ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.

Протягом перебування дитини на обліку, спеціалістами управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради та фахівцями відділу Дніпровського міського центру соціальних служб у Самарському районі міста неодноразово здійснювались спільні виходи за адресою проживання родини. З батьком, ОСОБА_1 , проводились профілактичні бесіди щодо необхідності працевлаштування, з метою отримання можливості матеріального забезпечувати потреби свого малолітнього сина. Під час спілкування виявлено, що батько не усвідомлює проблем, які виникли в його родині.

В рамках соціального супроводу Дніпровським центром соціальних служб родині неодноразово надавалися переліки вакансій для працевлаштування, проводились бесіди щодо необхідності працевлаштування та ведення здорового способу життя. Родина отримувала послугу соціального супроводу Дніпровським центром соціальних служб з 2022 року. Складні життєві обставини затяжні та посилюються. Відповідач не розуміє ризиків і загроз та не бажає змінювати свою поведінку на краще.

Відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки: утриманням, вихованням, навчанням сина не цікавиться, не працює, зловживає спиртними напоями, не прагне покращити стан свого помешкання. Квартира потребує ремонту. В кімнатах брудно, речі розкидані. Уся побутова техніка придбана за власні кошти бабою малолітнього, ОСОБА_4 , яка проживає окремо, але приїздить до онука, переважно слідкує за ОСОБА_5 , його харчуванням, піклується про стан його здоров`я.

Зі слів дитини, батько в стані алкогольного сп`яніння неодноразово застосовував фізичну силу, як метод виховання дитини, але ОСОБА_5 не звертався за допомогою до дорослих, а залишав помешкання і йшов на вулицю до друзів.

Відповідач чинить економічне, психологічне та фізичне насильство над дитиною, через що сусіди неодноразово викликали патрульну поліцію.

Інспекторами сектору ювенальної превенції відділу поліції Дніпропетровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області неодноразово були виявлені факти невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , а саме: знаходився у нетверезому стані в присутності малолітнього сина, а також в квартирі були виявлені антисанітарні умови проживання, брудно, неприємний запах (напалено цигарками), в холодильнику відсутні готові страви та відсутній запас продуктів харчування. Відносно Відповідача інспекторами сектору ювенальної превенції відділу поліції Дніпропетровського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП повторно протягом року та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство економічного характеру по відношенню до малолітнього).

Згідно з інформацією адміністрації Дніпровського ліцею № 129 Дніпровської міської ради Відповідач зв`язок з класним керівником та освітнім закладом не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає, не цікавиться шкільним життям дитини. Батько не підтримує зв`язок з адміністрацією школи та класним керівником дитини, не контролює навчальний процес: дитина пропускає заняття без поважних причин, домашні завдання не виконує.

Найчастіше вчителі з питань навчання ОСОБА_2 спілкуються з бабою та братом дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_5 має навчальні досягнення початкового рівня. Може пропускати уроки без поважних причин. На уроках неуважний і неактивний, домашні завдання не виконує.

Відповідно до отриманої інформації Комунального неприбуткового підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» Дніпровської міської ради малолітній ОСОБА_2 декларацію із сімейним лікарем не укладав, за медичною допомогою не звертався. Дана інформація свідчить про безвідповідальність батька до стану здоров`я сина.

Згідно інформації Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради Відповідач перебуває на обліку в управлінні як отримувач соціальної допомоги дитині померлого годувальника та отримує державну соціальну допомогу з 13.12.2022 р. по 10.08.2029 р.

21.08.2024 під час комісійного виходу в родину через антисанітарні умови та перебування батька в стані сильного алкогольного сп`яніння дитину було вилучено з родини та тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради.

Відповідач, ОСОБА_1 , з серпня 2024 року до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради із заявою відвідування дитини у лікарняному закладі або із заявою про повернення дитини на виховання в родину не звернувся.

30.09.2024 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було переведено з лікарні до комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Діпровської міської ради.

Питання недоцільності повернення дитини на виховання батькові та доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради 29.08.2024 року. На засіданні комісії ОСОБА_1 був присутній, поводився зухвало, агресивно, погрожував членам комісії.

Розглянувши надані документи, вислухавши батька дитини, ОСОБА_1 , члени комісії з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради, до складу якої входять керівники відділів та служб Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, медичні та соціальні працівники за фахом, вирішили, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним та в інтересах дитини.

Зважаючи на вищевикладені обставини та враховуючи інтереси дитини, органом опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 1-11).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явивився, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення кореспонденції засобами поштового зв`язку. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містяться конверти, повернуті поштою з кореспонденцією Відповідачу з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 82, 91), а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом Відповідача про отримання. Крім цього, суд завчасно (18.03.2025, 11.04.2025, 13.05.2025) повідомляв Відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 75, 89, 98). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 70-70 з обороту).

Представник позивача 27.03.2025 подала заяву про виклик свідка, яке було задоволено судом.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 77А).

Під час судового розгляду справи судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи.

22.05.2025 року оголошено рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

Мати дитини, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3667 від 13 грудня 2022 року (а.с. 14).

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.01.2023 року перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах через ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказом управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 10.01.2023 року № 10 (а.с. 16).

Відповідно до листа Управління служби у справах дітей до Дніпровського міського центру соціальних служб Дніпровської міської ради 26.12.2022 було здійснено спільний вихід за адресою проживання родини Новостройних з метою обстеження соціально-побутових умов. Виявлено наявність складних життєвих обставин (а.с. 17).

Відповідно до інформації Дніпровського міського центру соціальних служб Дніпровської міської ради - до вказаного закладу надійшла інформація з КЗО СШ № 129 ФМП ДМР про родину Новостройних. Мати дитини померла, батько зі слів сусідів зловживає алкогольними напоями.

Спеціалістами управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради та фахівцями відділу Дніпровського міського центру соціальних служб у Самарському районі міста здійснювались спільні виходи за адресою проживання родини Новостройних. Проведено оцінку потреб родини, проведено бесіду з батьком, надано гуманітарну допомогу (а.с. 18).

Висновком оцінки потреб родини Новостройних від 26.12.2022 встановлено, що зокрема батько має слабкий батьківський потенціал, здатний частково задовольняти потреби дитини (а.с. 19-20).

Відповідно до інформації Дніпровського ліцею № 129 ДМР від 23.11.2023 ОСОБА_2 не відвідує уроки (навчається дистанційно), батько не повідомляє причину відсутності сина на уроках (а.с. 21).

Відповідно характеристики з навчального закладу на ОСОБА_2 , останній має навчальні досягнення початкового рівня, може пропускати уроки без поважних причин, на уроках не уважний не активний, домашні завдання не виконує (а.с. 22).

З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту або знайдену дитину та її доставку від 21.08.2024 вбачається, що ОСОБА_2 доставлено до КНП «МКЛ № 6» ДМР (а.с. 23-23 з обороту).

Листом КНП «МКЛ № 6» ДМР від 23.08.2024 повідомлено Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР про доставлення ОСОБА_2 з проханням вжити заходи соціального захисту відносно дитини та сприяти її подальшому влаштуванню (а.с. 24).

Актом про факт передачі дитини від 30.09.2024 ОСОБА_2 , разом з висновком про стан його здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини та випискою з медичної карти стаціонарного хворого передано з КНП «МКЛ № 6» ДМР до Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР (а.с. 26-29 з обороту).

ОСОБА_2 тимчасово влаштований до КЗ соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра», що вбачається з листів вказаного закладу від 08.10.2024 та Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР від 09.10.2024 (а.с. 30, 31).

З повідомлення про припинення надання соціальних послуг від 23.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 припинено надання соціальних послуг (а.с. 36).

Відповідно до повідомлення КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» ДМР ОСОБА_2 декларацію з сімейним лікарем не укладав, за медичною допомогою не звертався (а.с. 37).

Відповідно до інформації ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.12.2023, 14.05.2024, 27.08.2024 відносно Новостройного ОСОБА_1 складались протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст. 173-2, 173 КУпАП. До кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 39, 40, 42).

З листа Дніпровського міського центру соціальних служб в Самарському районі міста від 03.06.2024 фахівцями відділу 31.05.2024 у черговий раз відвідано родину Новостройних за місцем мешкання. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зі слів повнолітнього сина ОСОБА_6 батько тривалий час не працює, зловживає алкголем, родину не забезпечує, через це його брат ОСОБА_2 постійно уходить з дому та майже весь час проводить на вулиці, батька неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства (а.с. 41).

ОСОБА_1 неодноразово надавав пояснення з приводу неналежного виконання своїх батьківських обов`язків та зобов`язувався знайти роботу та забезпечувати свою родину, а також попереджався про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно виховання, навчання та утримання дитини (а.с. 49, 50, 51, 52, 53, 54-57).

Актами обстеження умов проживання в родині Новостройних зафіксовано неналежні умови проживання та виховання дитини ОСОБА_2 (а.с. 58-63 з обороту).

Відповідно до Висновку Управління - служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 27.08.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 управління-служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 (а.с. 65-65 з обороту).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 від 25.03.2025 орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 (а.с. 92-95).

Допита в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює на посаді провідного фахівця із соціальної роботи Дніпровського міського центру. Також пояснила, що сім`я ОСОБА_8 отримувала соціальну послугу - супровід сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з січня 2023 по січень 2024 року, а також з січня 2024 по січень 2025 року. Фахівцями центу складались відповідні акти щодо ситуації в родині, а саме що батько ОСОБА_1 зловживає алкоголем. До центу надійшов лист від школи зі зверненням, що у дитини померла мати, а батько зловживає алкоголем. Проведеною перевіркою це підтвердилось. Під час надання послуг центр неодноразово залучав фахівців до роботи з родиною, але ситуація тільки погіршувалась. ОСОБА_1 не працював, утримував сім`ю його старший син, який вже є повнолітнім, але також з психічними травмами. Фахівці центру неодноразово викликали поліцію, оскільки батько вчиняв домашнє насильство над дітьми. Фахівці центру пропонували ОСОБА_1 лікування від залежності від алкоголю, проте останній відмовлявся, бо не бачить в цьому проблеми. Малолітній ОСОБА_2 спілкувався з неблагополучними компаніями. Бабуся проживає на ж/м Перемога у м. Дніпрі. Декларацію з сімейним лікарем батько не укладав. Востаннє фахівці центру відвідували цю родину у вересні, батько поводив себе агресивно.

Допитаний в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) як свідок малолітній ОСОБА_2 разом з педагогічним працівником ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції) пояснив, що зараз навчається в навчальному закладі в м. Мукачево Закарпатської області, йому там добре, пояснив, що дійсно батько працював не завжди, одяг та їжу купував йому старший брат, готував їжу брат і батько, бубуся приїжджала в гості та привозила солодощі, заняття пропускав, бо вдома не було інтернету, почувши інформацію, що розглядається питання про позбавлення батька батьківських прав ОСОБА_10 засмутився та просив цього не робити.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.

Верховний Суд України в зазначеній вище постанові, надаючи оцінку ухиленню батьків від виконання своїх обов`язків, відзначив також, що воно відбувається, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, спкування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не задають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють освоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд дійшов висновку, що Відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та навмисно не виконує їх, що відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав.

Обставин, які перешкоджали б Відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено.

Положеннями ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів на утримання дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В справі відсутні докази, що законні представники дитини чи заклад до якого буде влаштовано ОСОБА_2 відмовляються отримувати аліменти на його утримання, а за такого відсутні підстави для зобов`язання законних представників чи заклад, до якого буде влаштовано ОСОБА_2 відкрити рахунок на ім`я дитини у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби, оскільки вони можуть це зробити в добровільному порядку.

Таким чином, оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради слід задовольнити частково.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн (1211,20*2).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття та перераховувати на особистий рахунок дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Державному ощадному банку України.

Стягнення аліментів здійснювати з 07 лютого 2025 року.

Допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В. Гаркуша