Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

Справа №377/269/25

Провадження №2/377/257/25

20 травня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Смірнова Анастасія Олегівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник- адвокат Смірнова Анастасія Олегівна, в підсистемі «Електронний суд» звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 105, 110, 112 СК України, просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 33.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 послалась на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 07 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 33, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу подружжя має спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08 травня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 61. Позивач зазначає, що відносини протягом тривалого життя з відповідачем погіршились та станом на дату звернення до суду фактично припинені. Зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, мають різні погляди щодо ролі чоловіка та дружини в сім`ї, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а існування зареєстрованого шлюбу недоцільне. На даний час вони повністю припинили спілкування й тривалий час проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя позивача і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Сторони домовились, що після розірвання шлюбу малолітня дитина залишиться проживати разом із матір`ю. Майновий спір між подружжям на дату подання позовної заяви відсутній. Позивач заперечує щодо надання часу на примирення.

Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 07 травня 2025 року.

Ухвалою суду від 07 травня 2025 року судове засідання було відкладено на 20 травня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Смірнова А.О. у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Від представника позивача адвоката Смірнової А.О. до суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Згідно з трекінгом відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 07 травня 2025 року, повернутий відправнику з відміткою « одержувач відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 20 травня 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи, що узгоджується з приписами частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 07 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 07 квітня 2017 року в Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, про що 07 квітня 2017 року складено відповідний актовий запис за №33. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 ( а.с.11).

За час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, матір`ю позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 08 травня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 61 ( а.с.15).

ОСОБА_1 , позивач у справі, та малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за №3218- від 09.06.2017 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 23.10.2020, копії яких долучені до матеріалів справи ( а.с. 9,16).

ОСОБА_2 , відповідач у справі, згідно з інформацією №15-08/518 від 03.04.2025, наданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла до суду 11 квітня 2025 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.21).

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що відносини між сторонами протягом тривалого життя погіршились та станом на дату звернення до суду фактично припинені. Між позивачем та відповідачем зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові, вони повністю припинили спілкування і тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди щодо ролі чоловіка та дружини в сім`ї, тому немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, а існування зареєстрованого шлюбу є недоцільним. Позивач заперечує щодо надання часу на примирення, оскільки вважає, що примирення з відповідачем неможливе та подальше спільне життя позивача і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Відповіднодо статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За змістом частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України).

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишається проживати разом і матір`ю, позивачем у справі. Майновий спір між подружжям на дату подання позовної заяви відсутній.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач висловила бажання в позовній заяві після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_5 , тому суд доходить висновку про необхідність залишення їй прізвища ОСОБА_5 .

Під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частини першої статті 264 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Позивач за подання позовної заяви в електронній формі сплатила судовий збір у сумі 968 гривень 96 копійок, що підтверджується роздруківкою електронної квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» №0364-2069-3875-6979 від 31.03.2025 ( а.с.1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.2).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволенню позову, то за правилами частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, актовий запис №33.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 20 травня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич