Справа № 359/506/25
Провадження №2/359/1575/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що у період з 07 жовтня 1995 року по 05 липня 2006 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх шлюбу народилась дочка ОСОБА_5 . Під час цього шлюбу, 28 березня 2001 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 . За домовленістю з чоловіком покупцями Квартири були вказані він ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна дочка померла. Після смерті дочки позивач її спадщину не приймала. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з відповідною заявою і 23.06.2023 отримала свідоцтво про право власності на 1/4 частку Квартири. Позивачу стало відомо, що інша 1/2 частка квартири, що належала ОСОБА_4 , була успадкована його батьком ОСОБА_3 і дружиною померлого. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 частка в квартирі, яка належала йому на праві власності, була повністю успадкована, а частка, яка належала її дочці ОСОБА_5 , так і залишилась неуспадкованою. ОСОБА_5 народилась з вродженою внутрішньою гідроцефалією. Для нас з колишнім чоловіком це був дуже важкий період життя. Після смерті нашої дитини ми розірвали шлюб. При цьому, ми зберегли нормальні стосунки між собою, хоча проживати стали окремо. Так як Квартира юридично була оформлена на колишнього чоловіка та на дитину, ОСОБА_4 запевнив позивача у тому, що він самостійно оформить спадщину повністю на себе, а потім вони займуться її продажем. Згодом ОСОБА_4 запевняв, що все нормально, що процес оформлення спадщини триває, що виникають незначні юридичні формальності, а тому треба ще трохи почекати. Не було підстав не довіряти колишньому чоловіку. Пройшло декілька років, коли ОСОБА_4 зізнався, що він так нічого і не зробив. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійшли нової згоди про те, що останній виплатить позивачу половину від вартості Квартири, а проблему з її юридичною невизначеністю буде вирішувати окремо. Почався новий відлік часу, який тягнувся роками. Після смерті ОСОБА_4 позивач вважала, що проблема з оформленням частки квартири, що належала дочці, так і залишилась невирішеною. Однак, під час оформлення спадщини в Другій Бориспільській державній конторі ЦМУ МЮ (м. Київ) на 1/4 частки Квартири, державний нотаріус повідомила мені про те, що є можливість оформити частку, яка належала дочці шляхом поновлення строку звернення до нотаріуса у судовому порядку. Вважає, що вище вказані обставини можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску її прийняття спадщини після смерті дочки.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).

10 березня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області витребувано у Другої бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , чи інформацію щодо заведеної спадкової справи іншою нотаріальною конторою. Також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.33).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив та просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши доказу у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 жовтня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище сторін ОСОБА_7 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 07.10.1995 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_4 народилась дочка ОСОБА_5 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20 вересня 1996 року.

28 березня 2001 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.03.2001 року, засвідченого державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №2-338 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області (а.с.10)

05 липня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_4 шлюб розірвали. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 05.07.2006 року

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

23 червня 2023 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.17).

14 березня 2025 року Друга Бориспільська державна нотаріальна контора у відповідь на ухвалу суду надала відповідь, з якої слідує, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 не заводилась.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропущення строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18).

Як роз`яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 послалася на те, що вона була юридично невизначена та не бажала у передбачений законом строк звернутися із заявою до нотаріальної контори, тому що у неї існували певні домовленості із попереднім чоловіком.

Разом з цим, матеріали цивільної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Разом з тим суд вважає, що не бажала позивача у передбачений законом строк звернутися із заявою до нотаріальної контори, з причин існування певних попередніх домовленостей із попереднім чоловіком не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає необгрунтованим твердження позивача, що перебування її у стані юридичної невизначеності стало на заваді вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по справі відносяться за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,ст. 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя Чирка С.С.