Провадження №: 2/755/3726/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження, без виклику сторін, заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (головуюча суддя Марфіна Н.В.) знаходиться цивільна справа №755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Судове засідання у справі призначене на 03.06.2025 року об 11 год. 00 хв.

16.06.2025 року до суду надійшла заява позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. від розгляду цивільної справи №755/20287/21.

Вимоги заяви мотивовано тим, що в провадженні суду перебуває справа №755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини. ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки ОСОБА_2 з 2016 року перешкоджає батьку у спілкуванні та вихованні сина. Разом з цим, в провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа №755/12516/24 за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2024 року (боржник - ОСОБА_2 ). Оскаржуваною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було частково задоволено скаргу стягувача ОСОБА_1 , визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Калініченко О.М. від 19.06.2024 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1. В межах апеляційного розгляду цивільної справи №755/12516/24 представником боржника ОСОБА_3 було подане клопотання про відкладення апеляційного розгляду, оскільки представником ОСОБА_2 у межах цивільної справи №755/20287/21 подане клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року у справі №755/20287/21 на підставі якої було відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 та в подальшому оскаржувалось закриття зазначеного виконавчого провадження в межах цивільної справи №755/12516/24. Представниця ОСОБА_2 зазначила, що в разі скасування заходів забезпечення позову у справі №755/20287/21, апеляційні скарги у справі №755/12516/24 не матимуть сенсу і просила відкласти розгляд в суді апеляційної інстанції після 03.06.2025 року, оскільки судовий розгляд у справі №755/20287/21 призначений на 03.06.2025 року. Суд апеляційної інстанції не розглянув зазначеного клопотання представника боржника ОСОБА_3 , відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід і за бажанням ОСОБА_3 почав повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 про долучення матеріалів виконавчого провадження, а в подальшому ухвалив рішення про витребування завірених матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1, тобто через 7,5 місяців після подачі апеляційної скарги. Перерву в апеляційному розгляді після цього було оголошено до 16.07.2025 року. Поряд із цим, у своїй апеляційні скарзі ОСОБА_1 просив витребувати матеріали ВП НОМЕР_1, однак таке клопотання не було розглянуте, ухвала про відкритті апеляційного провадження не містила даних про задоволення або відмову у задоволенні відповідного клопотання. За таких обставин, 17.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про долучення наявних у нього матеріалів ВП. 19.03.2025 року відповідні матеріали ВП було долучено до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції та оголошено перерву до 14.05.2025 року для ознайомлення з матеріалами справи. За час перерви у ОСОБА_1 з`явились нові докази. 14.05.2025 року колегія судді під головуванням судді Стрижеуса А.М. частково задовольнила клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, долучила до матеріалів справи постанову про перевірку №52 та ухвалу суду у справі №755/16696/24, якою вказана постанова була скасована, при цьому було відмовлено у долученні аудіозапису з особистого прийому у заступника міністра юстиції Гайченка із посилання на те, що він незрозуміло де та ким зроблений. Суддя-доповідач Стрижеус А.М. фізично вилучив зазначений звукозапис з матеріалів справи. Ураховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 був заявлений відвід складу суду. Представниця ОСОБА_2 мала можливість самостійно надати матеріали ВП, або заявити клопотання про їх витребування разом з подачею апеляційної скарги, але суд навіть не надав ОСОБА_1 можливості висловити свої заперечення. ОСОБА_1 вважає, що оголошення перерви в суді апеляційної інстанції було надуманим і використовувалось судом для надання можливості боржниці не виконувати рішення суду. Рідний син судді-доповідача Стрижеуса А.М. працював в Дніпровському районному суді м. Києва секретарем судового засідання у судді Марфіної Н.В. і при розгляді апеляційної скарги представника боржниці суддя Стрижеус А.М. вже заявляв самовідвід, але зробив це через 6 місяців після відкриття ним провадження у справі. Зазначені дії колегії суду направлені на безпідставне затягування розгляду справи та надання переваги іншим учасникам процесу - боржнику та відповідачу. Із клопотання ОСОБА_3 щодо відкладення апеляційного розгляду вбачається, що їй заздалегідь відомо, яке рішення прийме Дніпровський районний суд м. Києва стосовно її заяви про скасування заходів забезпечення позову. У невиконанні ухвали суду про забезпечення позову зацікавлена мати дитини ОСОБА_2 , яка перешкоджає батьку у спілкуванні з сином, а виконавча служба діє в інтересах ОСОБА_2 , і саме державним виконавцям вигідне затягування розгляду справи та настання тяжких наслідків для дитини та батька. Своїми діями із затягування розгляду справи, суд діє в інтересах боржниці ОСОБА_2 , яка згідно ухвали від 27.02.2024 року перебуває у розшуку. Вказане, на думку ОСОБА_1 свідчить про вплив судді Київського апеляційного суду на прийняття рішень суддею Дніпровського районного суду м. Києва Марфіної Н.В. та домовленість з представником боржниці ОСОБА_3 , доказом чого служить відеозапис судового засідання Київського апеляційного суду від 14.05.2025 року у справі №755/12516/24 та клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів від 09.05.2025 року. Зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Вирішуючи заяву про відвід суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно положень ст. 36 ЦПК України: 1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід убачається, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 має сумніви в правильності дій колегії суддів Київського апеляційного суду у справі №755/12516/24, яка на теперішній час перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції, натомість в провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Марфіної Н.В. перебуває інша справа №755/20287/21.

Суд першої інстанції не наділений жодними повноваженнями з надання будь-якої оцінки процесуальним чи поза процесуальним діям суддів вищої інстанції.

Убачається, що в якості сумнівів в не упередженості та об`єктивності саме судді Марфіної Н.В. в межах розгляду справи №755/20287/21, позивач за первісним позовом посилається на те, що син судді-доповідача Стрижеуса А.М. працював у судді Марфіної Н.В. секретарем судових засідань, що свідчить про вплив на прийняття рішень суддею Марфіною Н.В.

Самі по собі посилання заявника на здійснення впливу судом апеляційної інстанції на прийняття рішень суддею Дніпровського районного суду м. Києва Марфіною Н.В. не є підставою для відводу судді, оскільки вони не відповідають дійсності, не підтверджуються доказами і є необґрунтованими припущеннями.

На думку суду, відвід є необґрунтованим, оскільки наведені позивачем за первісним позовом обставини не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді. Будь-яка пряма чи опосередкована заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, відсутні.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя, об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі №800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року по справі №9901/673/18.

Належних та достовірних доказів на підтвердження особистої упередженості, необ`єктивності або заінтересованості судді Марфіної Н.В. у вирішенні справи №755/20287/21 суду не надано і таких доказів з матеріалів справи не вбачається.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, яка розглядає справу.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Заяву про відвід судді передано судді, який здійснює розгляд справи, відповідно заяву про відвід розглянуто складом суду, який розглядає цивільну справу. Оскільки заяву про відвід визнано необґрунтованою, а до призначеного у справі судового засідання більш ніж три робочі дні, вирішення питання про відвід судді підлягає переданню судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу та який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 37, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - визнати необґрунтованою.

Передати заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В.,яка подана в межах цивільної справи №755/20287/21, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали суду складений 20.05.2025 року.

Суддя -