Єдиний унікальний номер 341/880/25
Номер провадження 2-о/341/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

22 травня 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. ознайомився з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

установив

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, в якій просить визнати тещу ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його її опікуном.

Заява обгрунтована тим, що заявник проживає у АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстрована та проживає його теща ОСОБА_2 . Багато років ОСОБА_2 страждає багатьма хронічними хворобами. Має вади зору, а з 2024 року є особою з інвалідністю ІІ групи. Протягом тривалого часу у поведінці ОСОБА_2 спостерігаються певні виражені психічні розлади. Тривалий час вона не може самостійно пересуватись, обслуговувати себе, оскільки має слабкий зір та деякі хвороби очей, порушення пам`яті, часто забувається, має сповільнене мислення, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього фізичного догляду. Заявник здійснює за нею постійний догляд, оскільки його дружина не в змозі здійснювати такий догляд за станом здоров`я, бо є особою з інвалідністю ІІІ групи. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати за тещею постійний догляд та опікуватись нею немає. Заявник хоче стати опікуном тещі у разі визнання її недієздатною.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, особа, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, є учасником цієї справи. Також, присутність під час розгляду справи адвоката особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, є обов`язковою.

У матеріалах справи відсутні відомості про наявність у ОСОБА_2 адвоката, залученого на договірній основі. При цьому не заявлено клопотання про залучення адвоката через центр з надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 293 ЦПК України у разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Отже, заява не містить даних про наявність у ОСОБА_2 адвоката або про необхідність залучення такого судом.

Також, суд звертає увагу на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який був затверджений Верховною Радою України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні на цей час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, який був затверджений Верховною Радою України, оголошено загальну мобілізацію в Україні. Правовий режим загальної мобілізації продовжувався та триває в Україні донині.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є опікунами особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною.

Згідно з матеріалами справи заявник просить визнати недієздатною ОСОБА_2 та призначити його опікуном; заявник є чоловіком придатним для військової служби відповідного віку (36 років), має добрий стан здоров`я.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що заінтересованою особою у цій справі є, в тому числі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому заявник може перебувати на обліку. В разі ухвалення судом рішення про призначення заявника опікуном над недієздатною особою, вищевказаний центр комплектування втратить повноваження щодо проведення мобілізації заявника, оскільки заявник набуде статусу особи, яка не підлягає призову на військову службу.

Водночас у заяві відсутні будь-які дані щодо військового обов`язку заявника, перебування його на відповідному обліку тощо.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути залучений до участі у цій справі в якості заінтересованої особи.

У заяві заявник зазначив, що ОСОБА_2 є його тещею, проте у матеріалах справи відсутні такі докази, оскільки відповідно до свідоцтва про народження дружини заявника ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) її матір`ю є ОСОБА_2 .

Тобто, до заяви не надано доказів того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_2 є однією особою, тобто, що ОСОБА_2 є тещею заявника.

Водночас до участі у цій справі в якості заінтересованої особи не залучено дочку ОСОБА_2 (дружину заявника), як стверджує сам заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, заявник зазначає, що тривалий час дбає про свою тещу, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстрована та проживає його теща ОСОБА_2 . Проте, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, який долучений до матеріалів заяви, ОСОБА_2 зареєстрована за вищевказаною адресою лише з 14.04.2025.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 71 ЦПК України визначено осіб, які належать до членів сім`ї чи близьких родичів, а саме - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювачі чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування.

Отже, чинним законодавством визначено, що член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що грунтується на шлюбі, кровному спорідненні, усиновленні, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

ОСОБА_1 не долучив до заяви належних доказів та не покликається на такі, які б підтверджували викладені ним обставини щодо його тривалого піклування про ОСОБА_2 , що така є членом його сім`ї у розумінні викладених вище положень цивільного законодавства.

Крім цього, заявник зазначив, що протягом тривалого часу у поведінці ОСОБА_2 спостерігаються певні виражені психічні розлади.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 297 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною повинна містити виклад підтверджених доказами обставин, що свідчать про наявність в особи саме хронічного, стійкого психічного розладу.

Так, наприклад, у частині другій статті 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Очевидно, що, визначаючи вимоги до заяви про визнання фізичної особи недієздатною, законодавець передбачив можливість звернення з такою заявою саме за умови наявності обставин, які вказують на існування в особи стійкого, хронічного психічного розладу, а не будь-якого психічного захворювання.

У залежності від тривалості перебігу захворювання психіки поділяються на хронічні захворювання та гості психічні розлади.

Хронічна форма - діагностується в разі тривалості недуги понад пів року, при цьому можуть наступати незворотні патологічні зміни, поведінка людини змінюється, вона не контролює свої вчинки і дії, може бути небезпечною для себе та оточуючих.

Гострий психічний розлад - триває близько шести місяців, викликає стерту клінічну картину, що створює труднощі під час диференціації та верифікації діагнозу.

Хронічне психічне захворювання - розлад психічної діяльності, що має тривалий перебіг і тенденцію до наростання хворобливих явищ. Хронічне захворювання, зазвичай, не характеризується можливістю одужання.

Тимчасовий розлад психічної діяльності - психічне захворювання, що розпочинається раптово, характеризується швидким розвитком, триває відносно недовго і як правило закінчується повним одужанням особи.

Таким чином, у медицині розрізняють гострі психічні захворювання і хронічний психічний розлад, який триває протягом тривалого періоду часу. Зазвичай хронічність - це явище, що триває більше 3 місяців.

Отже, хронічні захворювання - це довготривалі захворювання, які мають період очікування появи симптомів та ознак захворювання, що розвиваються в силу багатьох причин і не мають остаточного лікування. Хронічні захворювання вимагають регулярної медичної допомоги та обмежують діяльність у повсякденному житті людини.

Своєю чергою до заяви долучено копію одного аркуша, схожого на аркуш медичної книжки, із медичним записом психіатра від 17.04.2025. З копії цього аркуша неможливо ідентифікувати, що запис стосується саме ОСОБА_2 .

Також, до заяви долучено копію Рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, від 25.02.2025 на ім`я ОСОБА_2 . Відповідно до змісту пунктів 5.1.4 та 5.1.5 цих Рекомендацій у ОСОБА_2 нормальна здатність до спілкування та нормальна здатність до контролю за своєю поведінкою.

Приписами частини першої статті 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Підсумовуючи, викладені у заяві обставини та долучені до неї докази, на переконання суду, не свідчать про наявність у ОСОБА_2 стійкого захворювання психічного характеру, яке має тривалий перебіг і тенденцію до наростання хворобливих явищ, через яке ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Отже, заява не відповідає вимогам частини третьої статті 297 ЦПК України.

Окремо, суд звертає увагу на те, що фізичні захворювання особи, внаслідок яких вона позбавлення здатності до самообслуговування, не є підставою для визнання такої особи недієздатною.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Нормами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,0 грн.

Згідно з п. п 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому до заяви заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн).

Покликання заявника на приписи ч. 2 ст. 299 ЦПК України як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, судовий збір і судові витрати, пов`язані з розглядом (провадженням) справи - різні види судових витрат і у ч. 2 ст. 299 ЦПК України передбачено відповідне віднесення за рахунок держави саме судових витрат, пов`язаних з розглядом (провадженням) справи, а не судового збору.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви (заяви) постановляє ухвалу про залишення позовної заяви (заяви) без руху.

За вказаних обставин, заяву необхідно залишити без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 293, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя

постановив

Подану заявником ОСОБА_1 заяву, заінтересовані особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без руху.

Надати заявнику семиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви шляхом:

- зазначення відомостей про наявність у ОСОБА_2 адвоката чи заявлення клопотання про залучення адвоката через центр з надання безоплатної правничої допомоги;

- зазначення серед кола заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 з долученням копії заяви та копій всіх документів, що додаються до неї, для указаних заінтересованих осіб;

- надання належних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 є тещею заявника (копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про зміну прізвища);

- викладу обставин із наданням належних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 хворіє саме на хронічний, стійкий психічний розлад, зокрема шляхом подання медичних документів, які підтверджують, що ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в стаціонарі, тривалий час страждає на психічне захворювання тощо;

- надання документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 605,60 грн;

- надання доказів чи покликання на такі, які підтверджують, що заявник і ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї у розумінні викладених в мотивувальній частині ухвали приписів цивільного законодавства.

У випадку невиправлення у встановлений строк вказаних недоліків суддя буде вважати заяву неподаною і таку буде повернуто заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ