Справа 206/5600/24
Провадження 2/206/223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю :

представника позивача адвоката Мельник О.О.,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона на даний час є внутрішньо переміщеною особою. Батьками позивача відповідно до свідоцтва про народження записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батько, ОСОБА_2 , помер ще в 2019 році. Відповідно до наданих роз`яснень приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталією Володимирівною № 58/01-16 від 20 серпня 2024 року, останнє місце проживання на день смерті матері ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту від 13 вересня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11971973 від 27 вересня 2006 року, власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 26 вересня 2006 року є мати позивача - ОСОБА_3 . Окрім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним братом позивача. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до наданих роз`яснень приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталією Володимирівною № 59/01-16 від 20 серпня 2024 року, останнє місце проживання на день смерті брата ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . З технічного паспорту від 14 жовтня 2011 року та свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1996 року, реєстраційного посвідчення від 30 листопада 1996 року, власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 . Окрім того, відповідно до вищезазначених роз`яснень нотаріуса, позивачем було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та рідного брата, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із військовою агресією рф та постійними обстрілами території Торецької громади Бахмутського району Донецької області, де померли спадкодавці та зокрема, проживала позивач, остання вимушена була у 2024 році покинути місце постійного проживання, через постійні бойові дії на території відкриття спадщини та не мала змогу своєчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Не погоджуючись з вказаним позовом, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти вимог позивача, обґрунтовуючи тим, що посилання позивачки на введення воєнного стану, активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області як на обставини, які суттєво вплинули на можливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строки, передбачені законодавством, не є прийнятним, оскільки з часу відкриття спадщини до введення на території України правового режиму воєнного стану пройшов значний проміжок часу - більше двох років, а для прийняття спадщини Цивільним кодексом України встановлений строк у шість місяців. Крім того, ОСОБА_1 після введення на території України правового режиму воєнного стану могла звернутись до будь-якого нотаріуса незалежно від місця відкриття спадщини, оскільки законодавцем були внесені відповідні зміни до законодавства, які полегшували процедуру звернення до нотаріуса у воєнний час, тим більше враховуючи її тимчасове переміщення з території м. Торецьк. Таким чином, Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області вважає, що пропуск ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини є результатом тривалої пасивної поведінки позивачки, невикористанні усіх можливих законодавчо визначених способів подання заяви про прийняття спадщини в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану. Наведені у позовній заяві причини, Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області вважає формальними та такими, що не можуть свідчити про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, крім того, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження поважності пропуску нею строку для прийняття спадщини з підстав, наведених у позовній заяві, а наведено лише загальновідомі факти, які не потребують доказуванню. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху.

15 листопада 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21 січня 2025 року було витребувано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталії Володимирівни належним чином завірені копії спадкових справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07 квітня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача не з`явився в судове засідання, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області та винести рішення відповідно до законодавства України, з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначені: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 165 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим органом Артемівської міської ради м. Дзержинськ Донецької області, актовий запис № 5 (а.с. 30).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації Донецької області, інвентаризаційна справа № 7866, район Дзержинськ, реєстровий № 17/6 від 13 вересня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11971973 від 27 вересня 2006 року, власником квартири є ОСОБА_3 (а.с. 10-12).

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації Донецької області, інвентаризаційна справа № 7859, район Дзержинськ, реєстровий № 34798064 від 14 жовтня 2011 року та отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1404418, власником вказаної квартири є ОСОБА_4 (а.с. 15-17).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 222 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 625 (а.с. 14).

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3525- від 26 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , була взята на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 20).

20 серпня 2024 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В. було надано роз`яснення № 58/01-16 на заяву від 20 серпня 2024 року щодо порядку оформлення спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть № витягу 0 отриманого 19 серпня 2024 року шляхом безпосереднього доступу нотаріуса, проживання ОСОБА_3 (матері ОСОБА_1 ) на день її смерті було: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 місце проживання відповідно до поданого паспорту зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 . Таким чином, підстав вважати, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживали разом із спадкодавцем, відсутні. Так як, доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини останньою нотаріусу не надано, заяву про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, нею до нотаріуса не було подано, то відповідно до частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 вважаєтесь такою, що не прийняла спадщину. Якщо ОСОБА_1 бажає оформити спадщину, їй необхідно надати докази прийняття спадщини (документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - довідки органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання особи або рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини) або звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13).

22 січня 2025 року від приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В. на виконання ухвали суду від 21 січня 2025 року було надано інформацію, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину, до неї як приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Буліч Н.В., ніхто не звертався. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , нею не видавалися. 20 серпня 2024 року, до неї, як приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В., звернулася ОСОБА_1 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_6 , місце проживання якої: АДРЕСА_5 , за наданням роз?яснень щодо порядку оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє місце проживання на день смерті якої було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце проживання на день смерті якого було: АДРЕСА_2 (а.с. 61).

24 березня 2025 року за вих. 68/01-16 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Томаз В.І. було надано відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право власності, з якої вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 21 лютого 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день її смерті залишилось спадкове майно: квартира під номером АДРЕСА_3 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 отриманого 24 березня 2025 року шляхом безпосереднього доступу нотаріуса, проживання ОСОБА_3 на день смерті було: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 . Таким чином підстави вважати, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем, відсутні. Відомості про місце реєстрації спадкодавця та про інших осіб за вищезазначеною адресою спадкодавця відсутні, у зв?язку з чим, спадщина вважається спадкоємцем не прийнятою. Виходячи з викладеного та керуючись ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» є всі підстави відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру під номером АДРЕСА_7 , оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину, може спадкоємець який прийняв спадщину. Враховуючи вищевикладене, для встановлення факту прийняття спадщини або визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або визнання права власності на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , нотаріусом запропоновано звернутися до суду (а.с. 76).

Також, 24 березня 2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Томаз В.І. було надано відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право власності за вих. 69/01-16. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 22 грудня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день його смерті залишилось спадкове майно: квартира під номером АДРЕСА_8 . Відповідно до повного витягу з Державного рестру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 отриманого 24 березня 2025 року шляхом безпосереднього доступу нотаріуса, проживання ОСОБА_4 на день смерті було: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 . Таким чином підстави вважати, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем, відсутні. Відомості про місце реєстрації спадкодавця та про інших осіб за вищезазначеною адресою спадкодавця відсутні, у зв?язку з чим, спадщина вважається спадкоємцем не прийнятою. Виходячи з викладеного, та керуючись ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» є всі підстави відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на квартиру під номером АДРЕСА_8 , оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину, може спадкоємець який прийняв спадщину. Враховуючи вищевикладене, для встановлення факту прийняття спадщини або визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини або визнання права власності на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , нотаріусом було запропоновано звернутися до суду (а.с 77).

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 , після смерті якої, залишилася спадщина у вигляді квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 є рідним братом ОСОБА_1 , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із військовою агресією рф та постійними обстрілами території Торецької громади Бахмутського району Донецької області, де померли спадкодавці та проживала позивач, остання вимушена була у 2024 році покинути місце постійного проживання, через постійні бойові дії на території відкриття спадщини та не мала змогу своєчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Частинами 2, 3 ст. 1123 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_1 , та є спадкоємцем другої черги після смерті брата ОСОБА_4 , однак після їх смерті свідоцтв про право на спадщину за законом вона не отримала у встановлений законом строк.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 та рідного брата ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23 колегія суддів звернула увагу на те, що така обставина, як проживання спадкоємця в зоні яка не перебувала під окупацією, однак на території якої відбувались активні бойові дії є достатньою підставою визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що позивач пропустила передбачений законом строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами, такими як введення воєнного стану на території України, а сама ОСОБА_1 на той час проживала за адресою: Донецька область, місто Торецьк, де відбувались активні бойові дії, у зв`язку з чим вимушена була тільки у 2024 році здійснити переселення в іншій регіон, про що свідчить довідка про взяття її на облік, як внутрішньо переміщеної особи № 3525- від 26 липня 2024 року (а.с. 20).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними і об`єктивними, що підтверджується матеріалами справи, а тому існують правові підстави для задоволення позову у заявлений позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1226, 1258, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_10 , РНОКПП: НОМЕР_7 ), додатковий строк для подання нею заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О.Кушнірчук