ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

приватний виконавець: Голяченко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, стягувач: ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява, подана адвокатом Яценком Євгеном Олександровичем в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, стягувач: ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 15.10.2024 року задоволено подання приватного виконавця Голяченка І.П. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . На думку останнього, зазначене обмеження має бути скасовано у порядку ч. 5 ст. 441 ЦПК України. Так, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває зведене виконавче провадження № 73295102 щодо примусового виконання виконавчого листа № 381/1260/22 виданого 01 листопада 2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 363 338,06 грн., та 10 000,00 грн. Так, заявник від виконання судового рішення не ухиляється, в силу своїх реальних можливостей частково виконує рішення суду. Необхідність виїзду за кордон у першу чергу обумовлюється станом здоров`я боржника та необхідністю проходження огляду та лікування у медичних закладах за межами України. Більш того, обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не є необхідно виправданим заходом, оскільки він не лише жодним чином не сприяє погашенню заборгованості, а по суті унеможливлює його. Крім того, необхідність виїзду за кордон також пов`язана з волонтерською діяльністю ОСОБА_1 .

У запереченнях на заяву приватний виконавець Голяченко І.П. вказав, що боржник, будучи обізнаним про наявність рішення суду про стягнення з нього коштів та відкриття у зв`язку з цим зведеного виконавчого провадження, тривалий час ухилявся від виконання зобов`язань. З листопада 2023 року по жовтень 2024 року ним не сплачено взагалі нічого, але ОСОБА_1 безперешкодно виїжджав за кордон, до моменту винесення ухвали від 15.10.2024 року не сплачував нічого взагалі. Оплату у розмірі 5000 грн. сплатив 28.10.2024 року, 5000 грн. сплатив 18.11.2024 року, 3000 грн. сплатив 09.01.2025 року, 3000 грн. сплатив 06.03.2025 року, а сума невиконаних зобов`язань залишається значною. Також участь у волонтерській діяльності не звільняє особу від обов`язку виконання рішення суду. Всім твердженням заявника надана відповідна оцінка судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 15.10.2024 року, а на даний час підстави для задоволення заяви відсутні.

У судовому засіданні приватний виконавець Голяченко І.П., заперечував проти вимог заяви ОСОБА_1 , просив відмовити в її задоволені.

Сторони у справі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця (ч. 6 ст. 441 ЦПК України).

За вказаних обставин, суд не вбачає перешкод для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року, задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П.

Встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником виконавчого документа, а саме: виконавчого листа №381/1260/22 виданого 01 листопада 2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно на дату відкриття 363 338 грн. 60 коп. та виконавчого листа №381/1260/22 виданого 01 листопада 2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статті 441 ЦПК України).

За змістом пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів того, що боржником ОСОБА_1 у повному обсязі виконано зобов`язання, покладене на нього згідно із зведеним виконавчим провадженням № 73295102 не надано.

Доводи, що боржник не ухиляється від виконання зобов`язань у межах виконавчого провадження, суд відхиляє, оскільки такі твердження були предметом розгляду під час розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.Також апеляційним судом було надано оцінку твердженням ОСОБА_1 щодо необхідності лікування за кордоном та необхідності виїзду за межі України з метою здійснення волонтерської діяльності.

У свою чергу, під час скасування тимчасової заборони на виїзд за межі України ОСОБА_1 підлягає до встановлення наявність чи відсутність підстав для скасування встановленого обмеження - до виконання боржником зобов`язання, покладеного на нього згідно із зведеним виконавчим провадженням № 73295102.

Такою підставою є виконання боржником рішення суду, внаслідок невиконання якого такі обмежувальні заходи застосовані до боржника.

Часткове погашення боргу у загальній сумі 16 000,00 грн. не є тотожним виконанню ним судового рішення, сума стягнення за яким є значною.

Відносно пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 рішення у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) зазначив, що таке обмеження є виправданим лише, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга № 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та ФельдешнеХайлік проти Угорщини» (FoldesandFoldesneHajlik v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Надаючи оцінку виправданості застосованого обмеження ОСОБА_1 , суд також враховує велику суму заборгованості, відсутність доказів її значного зменшення за час здійснення примусового виконання судового рішення, а також нетривалий час такого обмеження, застосованого ухвалою від 15 жовтня 2024 року, що набрала законної сили 12 березня 2025 року.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження»,Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, стягувач: ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14.05.2025 року.