Справа № 209/3021/25
Провадження № 2-с/209/309/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

16 травня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №209/3021/25 від 09 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Кам`янського із заявою про скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом міста Кам`янського 09 травня 2025 року в справі №209/3021/25.

В обґрунтування заяви вказав, що 09 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Кам`янського видано судовий наказ по справі № 209/3021/25 за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за послуги централізованого опалення в розмірі 7523 (сім тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 50 копійок та суму сплаченого заявником судового збору в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійок.

Зазначає, що 12 травня 2025 року дізнався про вищевказаний судовий наказ з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Боржник заперечує проти заяви про видачу судового наказу, вважає заявлені стягувачем вимоги не обґрунтованими, безпідставними та спірними. Зазначає, що за адресою, з якою стягнуто борг він має лише частину нерухомого майна, проте заборгованість стягнута лише з нього, у зв`язку з чим не погоджується з розміром заборгованості.

Згідно вимог заяви просить суд:

Скасувати судовий наказ виданий Дніпровським районним судом міста Кам`янського від 09 травня 2025 року по справі № 209/3021/25, провадження 2-н/209/2474/25 за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за послуги централізованого опалення в розмірі 7523 (сім тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 50 копійок. та суму сплаченого заявником судового збору в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійок.

Стягнути зКомунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" сплачений судовий збір ОСОБА_1 у розмірі 151,40 грн.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної заяви з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Кам`янського за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" видано судовий наказ, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 7523 (сім тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 50 копійок. та суму сплаченого заявником судового збору в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійок.

Боржник ОСОБА_1 дізнався про винесений судовий наказ 12 травня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Строки звернення із заявою про скасування судового наказу боржником не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Заява про скасування судового наказу повинна відповідати вимогам статті 170 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Суд зауважує, що процедура видачі наказу в межах наказного провадження не передбачає застосування всіх інституцій правосуддя. Видача наказу відбувається в умовах формального дослідження відповідності наданих заявником документів, якими підтверджуються грошові вимоги, мінуючи реалізацію принципів змагальності, гласності, диспозитивності. Компенсація права боржника на захист відбувається за рахунок безумовного скасування наказу у випадку ініціативи останнього в порядку визначеному ЦПК України.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відтак між сторонами існує спір з приводу заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил у разі пред`явлення позову.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими, що свідчить про наявний між сторонами спір щодо обґрунтованості вимог стягувача, враховуючи, що заява про скасування судового наказу за змістом та формою відповідає вимогам ч.3-5 ст.170 ЦПК України і подана з дотриманням строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України, у зв`язку з чим, підстав для її повернення не має, а тому суддя вважає за необхідне судовий наказ скасувати.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо вимог в частині стягнення судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Як зазначено судом, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" звернувся до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

Звертаючись із заявою про скасування судового наказу, боржником ОСОБА_1 до заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн., що підтверджується квитанцією від 14.05.2025.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Також слід врахувати, що частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначенийвичерпний перелік підстав повернення судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення судового збору сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу не передбачено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Суд наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

У зв`язку з вищевикладеним, відсутні підстави для стягнення судового збору, сплаченого боржником ОСОБА_1 при подачі заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ч. 170, 3 ст. 171, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, виданого 09 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Кам`янського в справі № 209/3021/25 - задовольнити частково.

Судовий наказ Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 09 травня 2025 року у справі № 209/3021/25, провадження № 2-н/209/2474/25 виданий за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за послуги централізованого опалення в розмірі 7523 (сім тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 50 копійок. та суму сплаченого заявником судового збору в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійок - скасувати.

В решті заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити заявнику (стягувачу), що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині вирішення питання про стягнення судового збору за подання заяви про скасування судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА