Справа № 368/584/25
Рішення

Іменем України

"13" травня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, -

в с т а н о в и в :

позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, з часу звернення де суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років та звільнити її від сплати судового збору, обґрунтовуючи позов наступним.

17.10.2020 року між нею, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Кагарлицьким районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 17 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 100.

Від шлюбу мають спільну дитину: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 04 липня 2023 року складено відповідний актовий запис № 95.

На даний час вона та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, але не проживають разом. Розлучитися на даний час не мають змоги, оскільки вона вагітна на 26 тижні. Їхній спільний син ОСОБА_5 проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. На дитину вона отримує 860 грн. на місяць, інших доходів не має. Та оскільки наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та перебуває на 26 тижні вагітності, тому не може працювати та заробляти кошти на своє утримання, а вагітна жінка потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я і народження здорової дитини. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить її у дуже скрутне становище. Її чоловік працює в Кагарлицькій виправній колонії №115 та отримує щомісячну стабільну заробітну плату, тому має можливість допомагати їй матеріально. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати їй допомогу на утримання в зв`язку з вагітністю, вона вимушена звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

На підставі ч. 4 ст. 84 СК України передбачено право на утримання, вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України говорить, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній формі або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Оцінюючи в сукупності наведені вище норми сімейного кодексу, вона має повне право на утримання від відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

17.10.2020 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Кагарлицьким районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та 17 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис за № 100.

Від шлюбу сторони мають дитину: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 04 липня 2023 року складено відповідний актовий запис № 95.

Станом на день подання позову до суду, позивач знаходилась на 26 тижні вагітності про що свідчить копія довідки від 07.04.2025, виданої жіночою консультацією КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня».

Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, позивач потребує матеріальної допомоги, так як не має постійного доходу.

Під час розгляду справи відповідач підтвердив факт того, що він та позивач проживають окремо один від одного за різними адресами.

Відповідач ОСОБА_2 працює у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».

Згідно з ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Частина 1 ст. 75 СК України зазначає, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Право на утримання у зв`язку з вагітністю має жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Це право триває протягом всього періоду вагітності і виникає з того часу, як тільки вагітність в родині була виявлена.

Чоловік зобов`язаний надавати утримання, як вказує закон, за однієї важливої умови якщо має на те фінансову можливість, тобто відповідний матеріальний стан.

Згідно ст. 85 СК України - право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має інших утриманців, відомостей про стан його здоров`я або доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині під час вагітності.

Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, визначивши розмір аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, починаючи з 24.04.2025, на час вагітності і до досягнення народженою дитиною трьох років.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України 50 відсотків судових витрат підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 86, 180, 182, 184 СК України ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ), на користь, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрацї за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 24.04.2025 та до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко