КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 761/8165/24
провадження № 22-ц/824/6526/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, Приватне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року в складі судді Мальцева Д. О.,

встановив:

01.03.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О. В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В., приватне акціонерне товариство «Дельта Банк», в якому просив суд визнати виконавчий напис від 05.04.2021 року №16629 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 27 282, 32 грн таким, що не підлягає виконанню.

Також просив стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» кошти, стягнуті за спірним виконавчим написом в сумі 27 282,32 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року вказаний позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. 26.07.2023 за реєстровим №16629 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №005-28032-120113 від 12.01.2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти в розмірі 27 282,32 грн.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

18.12.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О. В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просив стягнути на користь позивача витрати на професійну правову допомогу згідно доказів понесення даних витрат, поданих одночасно з позовною заявою, а також суму судового збору - 1211,20 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова О. В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд також зауважив, що правова позиція заявника є сформованою, а доказів додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, існує усталена судова практика зі спірних правовідносин, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг представника заявника зі складністю справи та обсягом виконаних ним робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та становить надмірний тягар для боржника, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

08.01.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання про відшкодування судових витрат на правову допомогу, яке подавалось разом з позовною заявою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що докази всіх понесених судових витрат подавалися разом з позовної заявою. Крім того разом з позовною заявою подавалося клопотання про відшкодування судових витрат.

Оскільки сторона відповідача не заперечувала проти судових витрат, які були заявлені при поданні позову, не подавала клопотань про їх зменшення разом з відзивом по справі, а свої заперечення проти задоволення судових витрат подала до заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій по суті навіть не було вказано про їх розмір та про докази їх понесення, вважав, що суд першої інстанції мав обов`язок задовольнити судові витрати, заявлені позивачем при прийнятті судового рішення по суті спору.

Зазначав, що частина 5 статті 137 ЦПК України передбачає зменшення судових витрат на правничу допомогу за клопотанням сторони, а не відмова в їх задоволенні взагалі.

Вважає, що рішення суду про відмову в задоволенні стягнення судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі є несправедливим та таким, що порушує право на доступ до справедливого суду. При цьому, позивач є діючим військовослужбовцем, про що є докази в матеріалах справи.

Позивачем разом з позовом було подано всі документи, підтверджуючі судові витрати на правову допомогу, які передбачені законом (договір, квитанція до касового ордеру, детальний розрахунок), однак суд безпідставно відмовив взагалі в їх відшкодуванні на користь позивача, порушивши принципи справедливості та висновки, викладені і постановах Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Крикунов О. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

У справі, що переглядається, встановлено, що одночасно з поданням до суду позову адвокат Крикунов О. В. подав клопотання про відшкодування судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача судові витрати позивача на правову допомогу в сумі 15 000 грн.

Відповідно до п.1.2 вказаного договору адвокат надає клієнту консультаційні та юридичні послуги пов`язані: з веденням судових справ клієнта в судових органах України будь-якої ланки, з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, свідку, потерпілому, правопорушнику, підозрюваному, обвинуваченому,особою - власнику майна на яке накладається арешт або яке може бути вилучено та конфісковано, передбаченими ЦПК України, ГПК України, КАС України КУпАП, МК України, КПК України, представництвом інтересів клієнта в органах виконавчого провадження Міністерства юстиції України.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано до позовної заяви такі докази:

- копію договору №12/02/2024 про надання правової допомоги від 12.02.2024, укладеного між адвокатом Крикуновим О. В. (адвокат) та ОСОБА_1 ( клієнт), згідно п.3.1 якого за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору клієнт сплачує адвокату винагороду в сумі 2 000 грн за годину роботи адвоката. В вартість роботи по договору включається надання консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, фактичний час, витрачений адвокатом на проїзд до суду, підготування адвокатом позовних заяв, заяв про забезпечення позову або доказів, заяв про відшкодування судових витрат та інших процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи в судах на території України. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - розрахунок про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату по договору від 12.02.2024 року «Про надання правової допомоги», укладеного між адвокатом Крикуновим О. В. та клієнтом - ОСОБА_1 , згідно якого зазначено виконані роботи по договору та їх вартість: надання правової консультації - 0,5 годин, вартість послуг за годину - 2 000 грн, оплачено адвокату - 1 000 грн; підготовка та складання позовної заяви - 5,0 годин, вартість послуг за годину - 2 000 грн, оплачено адвокату - 10 000 грн; підготовка та складання заяви про витребування доказів - 2 години, вартість послуг за годину - 2 000 грн, оплачено адвокату - 4 000 грн, всього 15 000 грн;

- копію акту виконаних послуг (робіт) від 15.02.2024 року, згідно договору від №12/02/2024 «Про надання правової допомоги», укладеного між адвокатом Крикуновим О. В. та клієнтом - ОСОБА_1 ;

- квитанцію до прибуткового касового ордера №1/15/2/24 від 15 лютого 2024 року на суму 15 000 грн.

05.04.2024 представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив,що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, отже суд не має підстав для стягнення вказаних витрат.

Суд першої інстанції погодився з вказаними доводами відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, не зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені.

При цьому суд першої інстанції не врахував, що позивач користувався правовою допомогою адвоката, у зв`язку з чим поніс відповідні витрати.

Суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги вказаної обставини, обсяг заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, не оцінив витрати позивача та дійшов помилкового висновку про те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Крикуновим О. В. згідно Акту виконаних послуг (робіт) від 15.02.2024 року було надані наступні послуги: надання правової консультації - 1 000 грн; підготовка та складання позовної заяви - 10 000 грн; підготовка та складання заяви про витребування доказів - 4 000 грн, всього 15 000 грн;

З огляду на те, що клопотання про огляд електронного доказу за місцем його знаходження судом першої інстанції задоволено не було, з урахуванням фактичного обсягу наданих адвокатом Крикуновим О. В. юридичних послуг, співмірності суми витрат із складністю справи та відповідності суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 11 000 грн.

Суд першої інстанції вказаного не врахував, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування в оскаржуваній частині.

Оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу скасувати та стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн.

Керуючись ст. 353, 367, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крикунова Олександра Володимировича задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23.05.2025.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук