Справа № 459/2223/24
Провадження № 2/188/1454/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., вивчивши в смт Петропавлівка матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 06 березня 2025 року з Червоноградського міського суду Львівської області надійшла зазначена позовна заява.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст. 176, 177 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих же підстав.

Позовна заява не містить ціни позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є учасником бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки предметом позову є визнання права власності на рухоме майно, що не відноситься до правовідносин, які регулюються Цивільним кодексом України, і ці правовідносини не пов`язані з порушенням прав позивача як учасника бойових дій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 545/1149/17, провадження N 14-730цс19, зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону N 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19, провадження N 11-795заі19.

Серед пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначених у статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», немає права, пов`язаного з визнанням права власності на рухоме майно.

Отже, вирішення цього спору не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, а тому при зверненні до суду з такими позовними вимогами позивач не звільнений від сплати судового збору, і застосування положення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у цій справі буде помилковим.

Таким чином, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, доказів для звільнення від сплати судового збору з інших підстав позивач не надав.

Враховуючи, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру він повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки судовий збір справляється у відповідному розмірі від ціни позову та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а ціна позову не вказана; розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 грн, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи із дійсної вартості спірного майна, сплатити судовий збір в розмірі, визначеному Закону України «Про судовий збір», та надати суду докази ціни спірного майна та сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, надасть суду підтверджуючий документ про сплату судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 вказаної статті).

Враховуючи необхідність усунення цих недоліків, суддя вважає необхідним залишити позов без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання нової редакції позову із зазначеною ціною позову, доданими доказами такої ціни та документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору в в розмірі, визначеному Закону України «Про судовий збір», - десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П. О. Бурда