УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 463/2891/14-ц

провадження № 61-2306ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , про визнання права власності на квартиру.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року, залишеним без змін Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, позов задовлено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири

АДРЕСА_1 , загальною площею 32,7 кв. м, житловою площею

16,5 кв. м.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Личаківського районного суду

м. Львова від 14 липня 2014 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів

з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані

за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до суду 21 лютого 2025 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку

на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску; надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав у приміщенні суду 22 січня

2025 року, подавши 16 січня 2025 року клопотання про отримання такого рішення. На підтвердження зазначеного надає відповідні докази.

Зокрема зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази надсилання йому повного тексту оскаржуваної постанови.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскільки строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова

від 03 листопада 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 12 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 209/2646/16-ц,

що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить зупинити дію постанови Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення дії судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Клопотання заявник мотивує тим, що незупинення дії оскаржуваної постанови може унеможливити поворот виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Доводи заявника не свідчать про необхідність зупинення дії постанови, оскільки вони є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків

у майбутньому.

Отже, наведених доводів не достатньо для вирішення питання про зупинення дії оскаржуваної постанови, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.

Оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання чи дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності

на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 463/2891/14-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 червня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник