ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 759/13330/22

провадження № 61-783св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

особа, дії якої оскаржуються, - головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,

зацікавлені особи - ОСОБА_1 , Національне агентство з питань запобігання корупції,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року у складі судді Петренко Н. О. та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Борисової О. В., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») звернулося до суду зі скаргою, в якій просило:

визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - ЦМУМЮ) (м. Київ) Савчука К. П. із винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого Святошинським районним судом міста Києва 27 березня 2024 року про поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство», незаконними;

визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого Святошинським районним судом міста Києва 27 березня 2024 року про поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення відокремленого підрозділу «Складське господарство», винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Савчуком К. П.;

скасувати постанови, винесені у виконавчому провадженні від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1, про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2024 року та витрат виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року у справі № 759/13330/22 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення ВП «Складське господарство». В зазначеній частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024. року

29 березня 2024 року головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К. П. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство».

Боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у постанові зазначено ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», ідентифікаційний код 36217282, адреса: м. Київ, вул. Назарівська, 3, 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Окрім того, 29 березня 2024 року головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Савчук К. П. виніс постанови у ВП № НОМЕР_1 про стягнення виконавчого збору у розмірі 28 400,00 грн та витрат виконавчого провадження у сумі 457,92 грн.

На виконання заяви стягувача від 01 квітня 2024 року головний державний виконавець Савчук К. П. 02 квітня 2024 року виніс постанову про повернення виконавчого документа АСВП № НОМЕР_1. Крім того, 02 квітня 2024 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

03 квітня 2024 року державний виконавець відкрив виконавчі провадження № НОМЕР_3 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1, виданої 28 березня 2024 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) та № НОМЕР_2 з виконання постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1, виданої 02 квітня 2024 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

Таким чином, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, незалежно від повернення виконавчого документа стягувачу, стало підставою для стягнення судового збору та витрат виконавчого провадження. Вказана постанова надійшла на адресу боржника лише 26 квітня 2024 року.

Заявник вважав дії головного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Савчука К. П. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 незаконними, оскільки у виконавчому листі № 759/13330/22, виданому 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про поновлення позивача на роботі, зазначено боржником ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» з ідентифікаційним кодом 36217282 та адресою: 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Стягувач при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2024 року жодних документів щодо місця знаходження боржника чи його майна не додав. Однак, на порушення вимог закону, головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К. П. прийняв до виконання виконавчий лист № 759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 адресу боржника: м. Київ, вул. Назарівська 3.

29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та 11 січня 2024 року відбулася його державна реєстрація, тому діяльність ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 11 січня 2024 року припинено.

Заявник зазначав, що заміну сторони виконавчого провадження не було проведено, а тому державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий лист № 759/13330/22, виданий 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про поновлення позивача на роботі, стягувачу без прийняття до виконання.

Посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив задовольнити скаргу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено. У частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження закрито.

Суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для скасування постанови про відкриття провадження, оскільки державний виконавець дотримався вимог законодавства при відкритті виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_4, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень.

Суд також установив, що заміна боржника у виконавчому провадженні відбулася під час розгляду справи в апеляційному суді. Саме апеляційний суд указав боржника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги АТ «НАЕК «Енергоатом» ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з судовим рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним та обґрунтованим і не вбачав підстав для його скасування. Суд зазначив, що у виконавчому документі був зазначений код боржника, в державний виконавець, маючи відкритий доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (станом на час винесення постанови про відкриття провадження), не мав жодних перешкод для відкриття виконавчого провадження.

Відсутність чи неточність даних про адресу боржника у виконавчому листі не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого листа стягувачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17 січня 2025 року представник АТ «НАЕК «Енергоатом» - Мельник А. М. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Зміст касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються лише в частині відмовим у задоволенні вимог про визнання дій головного державного виконавця з винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 та визнання неправомірною та скасування цієї постанови, в іншій частині не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні скарги.

Заявник зазначає, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано всі документи, відтак, якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження.

Заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2024 року свідчить про те, що жодних документів щодо місця знаходження боржника чи його майна не додано. За приписом пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів із дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На порушення вищенаведених норм головний державний виконавець Савчук К. П. прийняв до виконання виконавчий лист № 759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_4 адресу боржника - м. Київ, вул. Назарівська, 3.

Доводи інших учасників справи

Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К. П. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу № 759/13330/22 за скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Матеріали справи № 759/13330/22 надійшли до Верховного Суду.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Визнано протиправним та скасовано наказ Відокремленого підрозділу «Складське господарство» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 26 травня 2021 року № 162 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство». Стягнуто з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2021 року до 15 вересня 2023 року у розмірі 1 809 419, 91 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого є АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення суми судового збору скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», яке є правонаступником ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Стягнуто з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», яке є правонаступником ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 010 грн. 01 коп. У решті рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення 27 березня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у частині поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство». У цьому виконавчому листі зазначено, що боржником є ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса: 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область).

29 березня 2024 року головний державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМЮ (м. Київ) Савчук К. П. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство». Відповідно до змісту цієї постанови боржником є ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса: м. Київ, вул. Назарівська, 3; 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область).

02 квітня 2024 року державний виконавець повернув виконавчий документ № 759/13330/22, виданий 27 березня 2024 року у ВП № НОМЕР_1, стягувачу відповідно до поданої ним заяви.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заявник зазначав, що державний виконавець, на порушення норм законодавства, прийняв до виконання виконавчий лист 759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 адресу боржника: м. Київ, Назарівська, 3.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що державний виконавець дотримався вимог закону під час вирішення питання щодо відкриття вказаного виконавчого провадження, зокрема, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування постанови про відкриття провадження відсутні.

Верховний суд погоджується з висновками судів, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Частиною третьою статті 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частина четверта статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання:

рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

боржника визнано банкрутом;

Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

юридичну особу - боржника припинено;

виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що 28 березня 2024 року на адресу Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва, який видано у справі № 759/13330/22 про поновлення позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство».

До вказаної заяви було додано оригінал виконавчого листа № 759/13330/22, виданого Святошинським районним судом м. Києва.

У вказаному виконавчому листі адресу боржника зазначено: 34400, м. Вараш , будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Оскільки виконавчий лист № 759/13330/22, виданий Святошинським районним судом м. Києва 27 березня 2024 року, відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», 29 березня 2024 року головний державний виконавець Савчук К. П. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 державний виконавець зазначив адресу боржника: 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область та м. Київ, вул. Назарівська, 3, що не заборонено Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, боржником є АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»).

На стадії апеляційного розгляду ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року за заявою директора АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» замінено відповідача у справі ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на його правонаступника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року в частині поновлення ОСОБА_1 набрало законної сили, що підтверджено постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року та постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у цій справі.

Встановивши, що державний виконавець дотримався вимог закону при відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва, зокрема, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суди правильно застосували норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустили порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржених судових рішень, тому аргументи касаційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Аргументи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи, які не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до невірного тлумачення заявником норм процесуального закону та переоцінки доказів і встановлення обставин, які не були встановлені судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року в частині, що стосуються вимог Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконними дій головного державного виконавця із винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого Святошинським районним судом міста Києва 27 березня 2024 року, та визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого Святошинським районним судом міста Києва 27 березня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун