УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 127/2-911/2011

провадження № 61-5836ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявоюпро заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчих листів № 2-911-2011, виданих 08 серпня 2011 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 квітня 2011 року у справі 2?911/2011 за позовом ПрАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ОСОБА_2 .

04 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року, справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Також просить зупинити дію постанов приватного виконавця.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відводі суддів Ковальчука О. В. та Шемети Т. М., оскільки заявницею була подана дисциплінарна скарга до Вищої ради правосуддя, а тому судді не могли бути об`єктивними. ОСОБА_1 зазначає, що суд, не призначаючи підготовчого засідання, розглянув справу. Також вказує, що судом апеляційної інстанції не було враховано практику Верховного Суду. Вважає, що відступлення права вимоги суперечить закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,

а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були

б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Заміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а також у постановах Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 242/2770/18 (провадження № 61-10061св21), від 07 червня 2022 року у справі № 2-844/10 (провадження № 61-17839св20).

Суди встановили, що 20 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у справі за позовом ПрАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» борг за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180 в сумі 479 078,07 грн, 120,00 грн ІТ3 та 1 700,00 грн судового збору. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180 звернуто стягнення на предмет іпотеки на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль», а саме: квартиру АДРЕСА_1 , 3/4 частини якої належить ОСОБА_4 , а 1/4 частина якої належить ОСОБА_1 , що складається з коридорів 80-1, 80-7, житлових кімнат 80-2,80-3, 80-4, житловою площею 38,5 кв. м, кухні 80-5, санвузла 80-6, кладової 80-8, частин підвалу під сарай площею 5,8 кв. м. Загальна площа квартири АДРЕСА_2 - 65,3 кв. м.

08 серпня 2011 року видано виконавчі листи № 2-911-1011, за якими приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, які не закінчені та перебувають на виконанні.

27 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги, згідно з умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові право грошової вимоги, що належить первісному кредитору за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180, позичальником за якими є ОСОБА_1

27 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення прав за договором іпотеки, згідно з умовами якого новий іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за наступними договорами іпотеки: договір іпотеки без номера від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 31 липня 2007 року № 014/035-43/50272 та договір іпотеки без номеру від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180.

27 квітня 2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» укладено договір відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов яких іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за наступними договорами іпотеки: договір іпотеки без номера від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 31 липня 2007 року № 014/035-43/50272, договір іпотеки без номера від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180.

03 травня 2023 року між ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно з умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові право грошової вимоги, що належить первісному кредитору за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180, позивальником за якими є ОСОБА_1

03 травня 2023 року між ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав за договорами іпотеки, згідно з умовами яких іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за наступними договорами іпотеки: договір іпотеки без номера від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 31 липня 2007 року № 014/035-43/50272, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого с первісний кредитор), як іпотекодержателем, та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), яка є майновим поручителем, ОСОБА_7 , як іпотекодавцями, та посвідчений 31 липня 2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В. В. за реєстровим номером 4378; договір іпотеки без номера від 31 липня 2007 року до кредитного договору від 14 квітня 2008 року № 014/035-43/60180, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є первісний кредитор), як іпотекодержателем, та ОСОБА_8 , яка є майновим поручителем, ОСОБА_7 , як іпотекодавцями, та посвідчений 14 квітня 2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В. В. за реєстровим номером 2310. За договором про відступлення права вимоги заявник, новий кредитор одержав право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань. До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з пунктом 1 договору банк (первісний кредитор) передав, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належало попереднім стягувачам. Заявник сплатив первісному кредитору ціну права вимоги, став кредитором за якими є ОСОБА_1 .

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_2 , взявши до уваги те, що хоча і фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, однак предметом судового розгляду у цій справі є заміна сторони виконавчого провадження, а не оспорювання (спростування презумпції правомірності) договору про відступлення прав вимоги. У матеріальних правовідносинах ОСОБА_2 на підставі чинних договорів відступлення права вимоги є правонаступником ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що укладені 03 травня 2023 року між ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» та ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги за кредитним договором та договір відступлення прав за договорами іпотеки у визначеному законом порядку недійсним визнані не були, учасники справи не заявляли вимог про недійсність цих договорів.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11, від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц та постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі 640/14873/19, є необґрунтованими, оскільки у зазначених справах предмет спору було визнання недійсними договорів відступлення права вимоги за кредитним та іпотечними договорами, стягнення коштів. Також у справі № 906/1174/18, яка перебувала на розгляді Великої Палати Верховного Суду, предметом спору було визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень. однак у цій справі предметом розгляду є заміна сторони виконавчого провадження.

Посилання на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відводі суддів Ковальчука О. В. та Шемети Т. М., оскільки заявницею подана дисциплінарна скарга до Вищої ради правосуддя, а тому судді не могли бути об`єктивними, є безпідставними, оскільки звернення заявниці із скаргою до Вищої ради правосуддя не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та не можуть бути достатньою підставою для відводу суддів.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність оскаржуваного судового рішення суду не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року (за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не відноситься до переліку тих, якими закінчено розгляд справи) є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович