Справа № 595/276/25
Провадження № 2/595/178/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Присташ П.Р.,

з участю представника позивача Тарчинської Л.Я.,

представника відповідача Сверлик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тарчинська Леся Ярославівна до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тарчинська Л.Я. звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області із позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказує, що позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2022 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 , на утримання двох дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.11.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 березня 2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. З огляду на те, що після видачі судового наказу в позивача значно погіршився стан здоров`я, а відповідно і погіршився майновий стан, ОСОБА_1 вважає за потрібне звернутися до суду із позовом про зменшення аліментів. Зазначає, що у зв`язку із тим, що 25.02.2023 року він отримав мінно-вибухову травму, йому встановлено першу групу інвалідності підгрупи Б та зазначено про потребу у сторонній допомозі. Зазначає, що ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 90%. Просить врахувати те, що йому на постійній основі потрібна фізична, соціальна та побутова реабілітація, спеціальні засоби пересування та спеціальні вироби медичного призначення, про що свідчить Індивідуальна програма реабілітації інваліда №177 від 15.02.2024. Жодних речових прав на нерухоме майно за позивачем не зареєстровано. У зв`язку із наведеним у позивача різко погіршився стан здоров`я, він не може працювати та потребує стороннього догляду, у нього відсутнє будь-яке майно, а його єдиним доходом є пенсія по інвалідності. Крім того, внаслідок хвороби позивач потребує допоміжних, у тому числі технічних засобів реабілітації, вартість яких в рази перевищує його дохід. На підставі наведеного просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2022 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

20 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідачка вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з огляду на таке. Від шлюбу з позивачем у них народилося двоє дітей, які після розірвання шлюбу проживають з матір`ю. На утримання дітей позивач сплачував аліменти у розмірі однієї третини його заробітку (доходу). Вважає, що він і надалі спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у тому ж розмірі. Зазначає, що розуміючи всю складність становища, в якому зараз знаходиться позивач по справі, відповідачка, як матір малолітніх дітей, вважає, що при зменшенні розміру аліментів вона не зможе забезпечити дітей навіть мінімальними потребами. На даний час відповідачка не працює, на обліку у районному центрі зайнятості не перебуває, підприємницькою чи будь-якою іншою діяльністю не займається. Відповідач отримує лише державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

24 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач не погоджується із твердженнями відповідача наведеними у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що у відзиві наводяться аргументи, спрямовані на заперечення правомірності зменшення розміру аліментів, однак вони не враховують фактичних обставин справи та істотного погіршення матеріального стану позивача та стану його здоров`я. Зазначає, що ОСОБА_1 не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей, він звертається лише з проханням зменшення розміру аліментів з однієї третини до однієї четвертої доходу, що все одно забезпечує дітей мінімальними державними гарантіями. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

25 квітня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що навіть попри те, що позивач по справі на даний час являється особою з інвалідністю і позбавлений можливості працювати, відповідач вважає, що ця обставина не являється підставою для зменшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, які після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею з третини його заробітку/доходу до чверті заробітку/доходу. Зазначає, що відповідач по справі на даний час також знаходиться у важкому матеріальному становищі, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей та позбавлена можливості працювати, будь-яким видом підприємницької чи іншої діяльності не займається. На обліку в районному центрі зайнятості не перебуває. Вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дітей не дозволить їй забезпечити дітей мінімальними потребами та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у справі №595/1400/22 видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 23 листопада 2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що з моменту видачі судового наказу у нього значно погіршився стан здоров`я, у зв`язку із мінно-вибуховою травмою, а відповідно і погіршився майновий стан, на даний час йому встановлено першу групу інвалідності та додає до позову підтверджуючі документи.

Зокрема, як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №722342 ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності, підгрупа Б, потребує сторонньої допомоги.

Із довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА №071429 вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 становить 90%.

Згідно із індивідуальною програмою реабілітації інваліда №177 від 15.02.2024 року, ОСОБА_1 на постійній основі потрібна медична, фізична, соціальна та побутова реабілітація, спеціальні засоби пересування та спеціальні вироби медичного призначення.

Крім того, до позовної заяви долучено копію висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації №75.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову.

На це вказує той факт, що позивач отримав мінно-вибухову травму, йому встановлено першу групу інвалідності, він потребує стороннього догляду, єдиним його доходом є пенсія.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер інформаційної довідки 408013542 від 13.12.2024 року жодних речових прав на нерухоме майно за позивачем не зареєстровано.

Крім того, частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, беззаперечну позицію Верховного Суду з цього питання, з урахування того, що мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем доведений факт зміни його стану здоров`я та матеріального становища, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому є підстави для його зменшення.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265,279, ст.180, 182 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тарчинська Леся Ярославівна до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2022 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі однієї четвертої частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора