Справа № 353/220/25
Провадження № 2/353/223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області:

у складі: головуючого судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

представника відповідача адвоката Хворост Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 ,про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.03.2024 року відповідач уклала із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 2259887 у виді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 29 від 19.08.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2259887 від 22.03.2024 року, в сумі 19350 грн 00 коп, з яких: 6000 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; 12000 грн 00 коп заборгованість за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 2259887 від 22.03.2024 року, розміром 19350 грн 00 коп.

Крім того, 02.04.2024 року відповідач уклала із ТОВ «Аванс Кредит» кредитний договір № 03427-04/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланий на номер її мобільного телефону. Відповідно до цього договору товариство передає позичальнику грошові кошти в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом. Між ТОВ «Аванс кредит» та позивачем 25.07.2024 року укладено договір факторингу № 25072024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму в розмірі 38750 грн 00 коп, з яких: 1000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредита та 28750 грн 00 коп - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 03427-04/2024від 02.04.2024 року, розміром 38750 грн 00 коп. Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 58100 грн 00 коп та понесені судові витрати.

Представник позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання.

Представник відповідача, ОСОБА_1 адвокат Хворост Д.М., у судовому засіданні, просила у позові відмовити, у зв`язку із його недоведеністю.

15.04.2025 року представником відповідача, ОСОБА_1 адвокатом Хворост Д.М., до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує щодо задоволення позову, оскільки недоведено переходу прав вимог від первісних кредиторів до позивача за всіма договорами факторингу, так як жоден договір не надано в копії, надані окремі сторінки без оформлення їх як витяг та витяги з реєстру не підписані сторонами договору. Договір факторингу, за яким передаються вимоги від з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до позивача укладений 14.06.2021 року, тобто за два роки до договору позики, а додатковими угодами до договору факторингу не вносились зміни до предмету договору. Вказала, що матеріали щодо договору позики № 2259887 від 22.03.2024 року не містять доказів на підтвердження виконання первісним кредитором зобов`язань з надання позики позичальнику, перерахування суми позики на рахунок позичальника та нарохована пеня у розмірі 12000 грн є безпідставною, оскільки договір був укладений в період дії воєнного стану. Крім того, щодо кредитного договору № 03427-04/2024 від 02.04.2024 року зазначила, що розрахунок заборованості не має відомості про дату та суму видачі кредиту. Враховуючи положеня ЗУ «Про споживче кредитування» заборгованість за вищевказаним кредитним договором мала б складати 21500 грн 00 коп, а саме: 10000 грн 00 коп сума позики; 11500 грн 00 коп проценти. Просила у задоволені позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн 00 коп (а.с. 88-95).

21.04.2025 року представником позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до суду подано відповідь на відзив, у якому вказав, що відповідно до умов кредитного договору та договору позики, кошти надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв?язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Зазначив, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов?язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Дія договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року продовжена п.2 додаткової угоди, ц якій передбачено, що ця додаткова угода до договору вступає в дію з дати її підписання сторонами і є невід?ємною частиною договору, а тому перехід прав вимоги за договорами позики, відбувся відповідно до діючого договору факторингу № 14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству (а.с. 100-109).

21.03.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (з фіксованою процентною ставкою) № 2259887 (а.с. 6-8).

Відповідно до п. 1. договоруТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Пунктом 2 договору позики позичальнику було надано позику в сумі 6000 грн 00 коп терміном на 30 днів, а саме на період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року, з процентною ставкою (базова)/день 2,50% (фіксована), денна процентна ставка/день 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,20%, орієнтовна загальна вартість позики 7350 грн 00 коп. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4. договору позики). Цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронним повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21. договору позики).

Цей договір укладено із використанням мобільного застосунку «ClickCredit онлайн кредит» (п. 24 договору позики).

Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 5D42vR та позичальником вказано номер платіжного засобу № НОМЕР_1 .

У додатку № 1 до договору позики викладено таблицю обчислення загальної вартості позики, відповідно до якої, за період 30 днів користування позикою проценти становлять 1350 грн 00 коп (а.с. 9).

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 111, на звороті-113).

28.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року та додаткову угоду № 7 від 13.06.2022 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, якими було внесено зміни до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 13-15).

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 19.08.2024 року укладено додаткову угоду №34 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, положення якої діють виключно до реєстру боржників № 29 та № 30 від 19.08.2024 року (а.с. 15).

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 29 від 19.08.2024 року за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників № 29, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр Боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 16).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 29 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2259887 в сумі 19350 грн 00 коп (а.с. 115, на звороті-117).

Відповідач прийняті на себе за договором позики зобов`язання щодо своєчасного його погашення не виконувала та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2259887 від 22.03.2024 року за період з 19.08.2024 року по 31.01.2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складає 19350 грн 00 коп, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн 00 коп, сума заборгованості за відсотками 1350 грн 00 коп, сума заборгованості за пенею 12000 грн 00 коп, що також стверджується розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 19.08.2024 року (а.с. 18, 110).

Також, 02.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03427-04/2024 про надання фінансового кредиту (а.с. 24-27), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (W3250), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п. 1.1. договору, товариство надає клієнту кредит в розмірі 10000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2. договору, тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 02.04.2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 30.07.2024 року.

Відповідно до п. 1.4.1. договору, процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору.

Згідно п. 1.6. договору кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-75хх-хххх-7175.

Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 03427-04/2024 від 02.04.2024 року сформовано графік платежів, а саме: 02.04.2024 року отримано кредит в розмірі 10000 грн 00 коп, проценти за користування кредитом протягом строку кредитування (з 02.04.2024 року по 30.07.2024 року) становлять 30000 грн 00 коп, реальна річна процентна ставка 101094,05 %, загальна вартість кредиту 40000 грн 00 коп (а.с. 27, на звороті-28).

Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Аванс Кредит» через систему iPay.ua, номер транзакції 367063158 у сумі 10000 гривень, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 30).

Між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем 25.07.2024 року укладено договір факторингу № 25072024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 118-120).

Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму в розмірі 38750 грн 00 коп грн, з яких 10000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредита та 28750 грн 00 коп - заборгованість за процентами (а.с. 122-123).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 03427-04/2024про надання фінансового кредиту від 02.04.2024 року заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості становить 38750 грн 00 коп грн, з яких: 10000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредита та 28750 грн 00 коп - заборгованість за процентами (а.с. 36).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Згідно ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами вказаних договорів (позики та кредитних договорів) було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.

Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, кошти позики та кредиту не повернув, не здійснював платежі в рахунок виконання власних зобов`язань за договорами кредиту та позики.

Щодо договору № 03427-04/2024про надання фінансового кредиту від 02.04.2024 року, розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного договору позики, оскільки кредит отримано в розмірі 10000 грн 00 коп, сторонами обумовлено, що проценти за користування кредитом протягом строку кредитування (з 02.04.2024 року по 30.07.2024 року) становлять 30000 грн 00 коп, реальна річна процентна ставка 101094,05 %, загальна вартість кредиту 40000 грн 00 коп.

Також, щодо договіру позики (з фіксованою процентною ставкою) № 2259887 від 22.03.2024 року, розрахунок заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками відповідає умовам укладеного договору позики, оскільки за первісний строк позики (30 днів) відсотки нараховано в обумовленому сторонами розмірі 1350 грн 00 коп, що відповідає умовам, обумовленим сторонами договору позики.

Позивач, звертаючись до суду, також просить стягнути з відповідача за вишевказаним договором 12000 грн 00 коп пені.

Суд звертає увагу, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану.

За встановлених обставин укладення відповідачем двох електронних договорів з різними фінансовими установами, за якими нею отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та, взявши на себе зобов`язання з поверненняк редитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх невиконала, що призвело до виникнення заборгованості, на які позивач набув право вимоги за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про частове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 2259887 від 22.03.2024 року, в розмірі 7350 грн 00 коп, з яких: 6000 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 03427-04/2024 від 02.04.2024 року, в розмірі 38750 грн 00 коп, з яких: 10000 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 28750 грн 00 коп - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 100804 від 21.02.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп (а.с. 49).

Оскільки судом задоволено позов у розмірі 46100 грн 00 коп, що становить 79,34 % від заявлених вимог в розмірі 58100 грн 00 коп, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2402 грн 41 коп.

Крім того, у пред`явленому відзиві на позовну заяву представник відповідача просить стягнути з позивача витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн 00 коп.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2025 року уклала договір № 51 про надання правничої допомоги з адвокатом Хворост Д.М. (а.с. 79, на звороті-80).

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 14.04.2025 року та детального опису рбіт (наданих послуг), вартість послуг за даним позовом складає 7500 грн 00 коп (а.с. 78, на звороті).

Згідно платіжної інструкції № 734230787 від 10.04.2025 року Гаром М.Г. здійснила переказ коштів Хворост Д.М. у сумі 7500 грн 00 коп, призначення платежу: гонорар за договором № 51 від 02.04.2025 року (а.с. 81).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем надано до суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі, та враховуючи що позов задоволено частково, з позивача підлягає стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1549 грн 50 коп.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1082 ЦК України, керуючись ст. 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 289 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

- за договором позики № 2259887 від 22.03.2024 року, в розмірі 7350 (сім тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: 6000 гривень 00 копійки - заборгованість за основним боргом; 1350 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 03427-04/2024 від 02.04.2024 року, в розмірі 38750 (тридцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: 10000 гривень 00 копійки - заборгованість за основним боргом; 28750 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 41 копійку.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1549 (одну тисячу п`ятсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, , IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2025 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК