Справа № 699/1877/24
Номер провадження № 2/699/181/25
20.05.2025 м. Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
про поділ майна подружжя,
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004, який розірваний 23.08.2011.
Під час шлюбу позивач разом з відповідачем набули у власність нерухоме майно. Так, 25.03.2011 подружжям було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 .
Вказаний будинок був придбаний за спільні кошти подружжя. Право власності на вищевказаний будинок було зареєстроване за відповідачем.
У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , наступне майно:
-стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 16.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак подали заяву, у якій просили справу слухати без їхньої участі та задовольнити позов.
Відповідач, будучи додатково повідомленим про розгляд справи шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті судової влади, повторно до суду не з`явився, відзив не подав, причини неявки не повідомив, заяв не подавав.
Позивач та її представник не заперечили проти заочного розгляду справи.
Суд вирішив здійснювати розгляд справи у заочному порядку, про що була постановлена відповідна ухвала.
Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Між сторонами 27.08.2004 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно НОМЕР_3 (а.с. 47).
23.08.2011 шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.48).
Так, відповідно до п. 7 Договору купівля житлового будинку за цим договором вчиняється з письмової згоди дружини відповідача - ОСОБА_1 , викладеної у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області 19.03.2011 р. за реєстровим № 366, що призначена для зберігання в справах нотаріуса.
Право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано у Корсунь-Шевченківському виробничому відділку комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації 25.03.2011 за ОСОБА_2 (а.с.54).
Відповідно до рішення Кичинецької сільської ради від 04.04.2011 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65). Технічна документація із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку відсутня, що вказано у довідці Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с.96).
Відтак, суду не відомий статус земельної ділянки, на якій розміщене спірне нерухоме майно.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких норм права.
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.
У даній справі спірний житловий будинок набуто після 2004 року. Поділ спільного майна здійснюється після 2004 року. Права й обов`язки, яких сторони набувають у зв`язку з поділом спільного майна, виникають після того, як набув чинності СК України. Тобто, правовідносини регулюються нормами СК України.
За таких обставин розмір часток подружжя у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності, способи та порядок його поділу визначатимуться за правилами СК України.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічне положення містить і стаття 368 ЦК України.
Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Вирішуючи цей спір суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 565/495/18, провадження № 61-1539св19, згідно з яким поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.
У цьому спорі позивач не заявляла вимоги щодо поділу майна в натурі, отже суд розглядає вимогу щодо спірного майна в контексті визнання за позивачем права на частку в праві спільної сумісної власності.
З огляду на викладене суд виснує, що житловий будинок АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому суд визначає рівними розмір часток сторін у праві спільної власності на вказане нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Отже, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн грн.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності - задовольнити повністю.
Визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таке майно:
-житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити рівними розмір часток колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільному сумісному майні подружжя та визнати за кожним з них право власності на:
-1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання не відома, інші дані суду не відомі.
СуддяЛітвінова Г.М.