Дата документу 14.05.2025
Справа № 334/7448/16-ц
Провадження № 4-с/334/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства «ВИРОБНИЧЕ РЕМОНТНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ЖИТЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ № 7» на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

за участю представників боржника Ямаєвої Ю.С. та органу державної виконавчої служби Гнідої Ю.В.,

встановив:

представник боржника Ямаєва Ю.С. звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Матейчук Ілони Андріївни щодо не направлення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018 до ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «ІНДУСТРІАЛБАНК» для припинення чинності арешту коштів КП «ВРЕЖО № 7»; 2) зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення шляхом направлення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Скаргу обґрунтовує тим, що боржник перебуває у стані припинення та звернувся до банківської установи для закриття банківських рахунків, де повідомили, що на виконані у банку перебуває постанова про арешт коштів КП «ВЕРЖО №7» від 23.08.2018 № 55816277 на загальну суму 1 987,26 гривень по виконанню судового наказу № 334/7959/17 та порекомендував звернутися до органу примусового виконання рішень, який накладав такий арешт. Отримавши вказану постанову боржник дізнався, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 55816277 по виконанню судового наказу № 334/7448/16-ц по стягненню з боржника на користь держави судового збору в сумі 275,60 гривень. 23.02.2018 виконавча служба винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 55799431 та № 55816277 у зведене виконавче провадження № 55874573. Того ж дня виконавцем винесено постанову про арешт коштів № 55816277 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в сумі 1 987,26 гривень. Арешт на кошти накладено в межах зведеного виконавчого провадження № 55874573 по виконанню судового наказу № 334/7448/16-ц про стягнення з боржника на користь держави судового збору в сумі 275,60 гривень (ВП № 55816277) та судового наказу № 334/7959/17, виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя 10.01.2018 по стягненню з боржника на користь держави судового збору в сумі 800 гривень. Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05.12.2017 у судовому наказі № 334/7959/17 виправлено описку, допущену у абзаці 2 резолютивної частини в частині розміру стягнення судового збору в дохід держави, а саме розміру судового збору в сумі 800 гривень змінено на 320 гривень. Оскільки у боржника не було доступу до виконавчого провадження № 55799431, на адресу виконавчої служби направлено запит від 17.02.2025 № 55 на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 55799431, яку отримано 03.03.2025, з якої вбачається, що виконавче провадження № 55799431 відкрито 14.02.2018 по виконанню судового наказу № 334/7959/17, виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя по стягненню з божника судового збору в сумі 800 гривень. 16.03.2018 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05.12.2018 у справі № 334/7959/17 виправлено описку, допущену у абзаці 2 у резолютивної частини судового наказу в частині розміру стягнення судового збору в дохід держави, а саме розмір судового збору 800 гривень змінено на 320 гривень. 16.05.2018 постановою № 55816277 виконавче провадження № 55816277 по виконанню судового наказу №334/7448/16-ц по стягненню на користь держави судового збору в сумі 275,60 гривень виведено зі складу зведеного виконавчого провадження № 55874573. 16.05.2018 виконавцем винесені постанови № 55816277 про стягнення виконавчого збору в сумі 27,56 гривень та про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 258,33 гривень. У зв`язку зі стягненням з боржника суми 275,60 гривень судового збору, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 16.05.2018 виконавцем винесена постанова № 55816277 про закінчення виконавчого провадження № 55816277 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). У зв`язку зі стягненням з боржника боргу за судовим наказом № 334/7959/17, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 31.09.2019 виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55799431 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна виконавцем зазначено у постановах про закінчення виконавчого провадження № 55816277 та № 55799431, які в день їх винесення повинні бути надіслані органу, установі, посадовій особі, яким були надіслані для виконання постанови про накладення арешту на майно (кошти) боржника. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів. Відповідно до супровідного листа від 23.02.2018, який міститься в АСВП по виконавчому провадженню № 55816277, постанова про арешт коштів направлялася до ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «ІНДУСТРІАЛБАНК». Проте як вбачається із кола адресатів із супровідних листів від 16.05.2018, які міститься в АСВП по виконавчому провадженню № 55816277, до ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «ІНДУСТРІАЛБАНК» постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.05.2018 для припинення обтяження майна боржника не направлялася. Після аналізу документів у вказаних виконавчих провадженнях 10.03.2025 виконавцю направлено заяву за вих № 81 від 06.03.2025 про припинення чинності арешту коштів боржника, накладених постановою державного виконавця № 55816277 від 23.02.2018. З листа ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» від 28.03.2025 за вих № 18.02.01-01-543/БТ боржник дізнався, що арешт за постановою № .02.2018 не припинено. Не направлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про закінчення виконавчого провадження до банківських установ у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця. Наслідком такої бездіяльності державного виконавця за наявності закінчення виконавчого провадження та відсутності майнових претензій з боку стягувача невиправданим втручанням у право боржника на мирне володіння своїм майном. Так, визнається незаконною бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. З моменту її винесення у виконавця змінювалася назва. Так у відповідності до відомостей сайту opendatabot.ua 01.01.2020 змінилася назва виконавця з Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на Дніпровський ВДВС у місті Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), а в подальшому на Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Державний виконавець Гнідая Ю.В. подала заперечення на скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні скарги та зазначила, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження № 55874573 у відношенні боржника КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7». Виконавчі провадження № 55799431 та ВП № 55816277 входили до складу зведеного виконавчого провадження, що регламентовано статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження». В межах зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника. Боржником за виконавчим провадженням № .05.2018 сплачено борг в сумі 561,49 гривня, за даним виконавчим провадження державним виконавцем кошти в сумі 275,60 гривень перераховані стягувачу, кошти в сумі 27,56 гривень перераховані як виконавчий збір, кошти в сумі 258,33 гривень перераховані як витрати виконавчого провадження. 16.05.2018 державним виконавцем прийнято постанову про виведення виконавчого провадження № 55816277 із зведеного виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою коштів за виконавчим провадженням № 55816277 та прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки державним виконавцем вживалися дії щодо накладення арешту на кошти боржника за зведеним виконавчим провадженням на загальну суму боргу 1 987,26 гривень, а боржником було сплачено заборгованість в сумі 561,49 гривня, лише за виконавчим провадженням № 55816277 підстави для прийняття постанови про зняття арешту з коштів боржника у державного виконавця були відсутні. Стосовно надходження коштів по сплаті заборгованості за виконавчим провадженням № 55799431 зазначила, що вони надійшли лише 18.02.2019, тобто через 9 місяців після прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277. 16.05.2018 в момент прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження № 55816277 на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням відомостей наявних в матеріалах справи. Оскільки на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 55799431 у відділі на виконанні були виконавчі провадження, за якими заборгованість не була сплачена, підстави у державного виконавця щодо прийняття постанови про зняття арешту з коштів боржника та направлення постанов про закінчення виконавчих проваджень до банківських установ, у державного виконавця були відсутні.

Ухвалою про прийняття скарги до розгляду від 28.04.2025 прийнято скаргу та призначено її до розгляду.

Представник боржника Ямаєва Ю.С. просила задовольнити скаргу з урахуванням обставин, викладених у ній.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Повідомлялась належним чином про дату, час і місце розгляду скарги.

Державний виконавець Гнідая Ю.В. заперечувала проти задоволення скарги з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника боржника, державного виконавця, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права, що передбачено статтею 447-1 ЦПК України.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги..

За змістом частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язковість виконання судових рішень встановлена у статтях 2, 18 ЦПК України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Питання порядку виконання судових рішень врегульоване статтею 129-1 Конституції України, у відповідності до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

Відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine», § 52, n. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року № 18966/02).

З огляду на наведене суд вважає, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (частина друга статті 15 Закону № 1404-VIII).

Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, у визначеному законом порядку, утверджує авторитет держави як правової і, навпаки, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав і свобод сторони виконавчого провадження, в даному випадку боржника КП «ВРЕЖО № 7».

Враховуючи те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, він зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом № 1404-VIII, у тому числі, накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках чи скасовувати такий.

Судом встановлено, що 16.02.2018 старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Матейчук І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55816277 з примусового виконання судового наказу № 334/7448/16-ц, виданого 21.12.2016 Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з КП «ВРЕЖО-7» на користь держави судового збору в сумі 275,60 гривень.

23.02.2018 постановою державного виконавця про арешт коштів боржника з метою примусового виконання судового наказу № 334/7448/16-ц накладено арешт на кошти боржника КП «ВРЕЖО-7», що містяться на рахунках ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК». Також постановлено копії даної постанови направити до виконання до банківських та інших фінансових установ.

Також 23.02.2018 державним виконавцем були об`єднані виконавчі провадження № 55799431 та 558116277 у зведене виконавче провадження № 55874573.

Постановою про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 16.05.2018 виконавче провадження № 55816277 з примусового виконання судового наказу № 334/7448/16-ц виведено зі зведеного виконавчого провадження № 55874573.

У зв`язку зі стягненням з боржника КП «ВРЕЖО-7» всіх витрат по виконавчому провадженню № 55816277, що підтверджується постановами про стягнення виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження від 16.05.2018, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

16.05.2018 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 55816277 у зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у повному обсязі. Також державним виконавцем постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Підстави для зняття арешту визначені у частині четвертій статті 59 Закону № 1404-VIII, відповідно до пункту 2 якої арешт знімається у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Також пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд дійшов висновку про те, що представником боржника доведено порушення його прав бездіяльністю державного виконавця, яка полягає у ненадісланні постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277, якою припинена чинність арешту майна боржника, до банківських установ.

Таким чином суд вважає обґрунтованими зазначені боржником підстави для задоволення скарги, оскільки державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність, яка полягає у ненадіслані постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018, якою припинена чинність арешту майна боржника, до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», чим порушені вимоги частини другої статті 40 Закону № 1404-VIII.

При цьому аргументи державного виконавця про те, що боржник має заборгованість у зведеному виконавчому провадженні № 55874573, є необґрунтованими, оскільки доказів цієї обставини матеріали справи не містять. Крім цього арешт коштів боржника накладався у виконавчому провадженні № 55816277, а не у зведеному виконавчому провадженні № 55874573, з якого у подальшому було виведене виконавче провадження № 55816277. Також вказана обставина суперечить вимогам частини другої статті 40 Закону № 1404-VIII та самій постанові державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018.

Керуючись статтями 372, 376, 450, 451 ЦПК України, суд

постановив:

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Матейчук Ілони Андріївни щодо не направлення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» для припинення чинності арешту коштів боржника Комунального підприємства «ВИРОБНИЧЕ РЕМОНТНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ЖИТЛОВЕ ОБ`ЄДНАННЯ № 7».

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення шляхом направлення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55816277 від 16.05.2018 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повна ухвала складена 19 травня 2025 року.

Суддя М.В. Фетісов