Справа № 2-1432
Провадження № 2-зз/727/12/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

16 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Палікиржа Лілія Валеріївна, про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 адвокатка Палікиржа Л.В. звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на те, що ухвалою Шевченківського (станом на розгляд справи Ленінський) районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 1997 року в порядку забезпечення позовних вимог за позовом Промінвестбанку до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , накладено арешт на вказану квартиру.

Ухвалою Шевченківського (станом на розгляд справи Ленінський) районного суду м. Чернівців від 03 листопада 1997 року прийнято відмову Чернівецького РУ Промінвестбанк від позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Оскільки справа за № 2-1432 закрита, то і виконавче провадження за результатам розгляду даної справи за заявою позивача не відкривалося, а тому і підстави для забезпечення позову відсутні.

На підставі наведеного заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Ленінського (Шевченківського) районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 1997 року щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокатка Палікиржа Л.В. в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, вимоги заяви підтримали повністю.

Дослідивши доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову та надані докази, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського (Шевченківського) районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 1997 року в порядку забезпечення позовних вимог за позовом Промінвестбанк до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , накладено арешт на вказану квартиру.

Ухвалою Ленінського (Шевченківського) районного суду м. Чернівців від 03 листопада 1997 року прийнято відмову Чернівецького РУ Промінвестбанк від позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним та провадження у справі закрите. Ухвала набрала законної сили 15 грудня 1997 року. Підставою для постановлення вказаної ухвали стало те, що позивач подав суду клопотання про відмову від позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 910/3427/24, серед іншого, виснував, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

У постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 15/155-б зазначено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно з частинами 9, 10 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З аналізу наведених приписів убачається, що скасування заходів забезпечення позову допускається як за ініціативою суду, так і на підставі вмотивованого клопотання учасника справи за умови втрати чинності обставинами, що зумовлювали їх застосування. Вирішальне значення у цьому разі має оцінка актуальності підстав для збереження забезпечення на час розгляду питання про його скасування. Якщо ж такі підстави відпали збереження заходів забезпечення є необґрунтованим.

Отже, якщо у межах відповідного судового провадження спір між сторонами остаточно вирішено, а позовну вимогу, задля забезпечення якої вживалися відповідні заходи, залишено без задоволення рішенням суду, що набрало законної сили, такі заходи втрачають своє процесуальне призначення. За цих умов факт набрання законної сили судовим рішенням про відмову в позові свідчить про відсутність правової доцільності у подальшому збереженні забезпечення позову й становить самостійну підставу для його скасування.

Судом встановлено, що в даній справі позивач відмовився від позову і ця відмова прийнята судом. Провадження у справі закрите, ухвала суду з цього приводу набрала законної сили 15 грудня 1997 року.

Дослідивши надані представником заявника документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокатка Палікиржа Л.В. про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Ленінського (Шевченківського) районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 1997 року у справі №2-1432 щодо накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 , є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки на момент розгляду даної заяви відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 158, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Палікиржа Лілія Валеріївна, про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Ленінського (Шевченківського) районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 1997 року у справі №2-1432 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дубець О.С.