Справа № 309/1938/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шкварко Валерія Іванівна, на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року у складі судді Волощук О. Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, Хустський відділ ДРАЦСу у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, Хустський відділ ДРАЦСу у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Протокольною ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року, визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_1 у судові засідання.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн. (дев`ятсот вісім гривень 40 копійок).

Роз`яснено відповідачу ОСОБА_1 , що суд може скасувати постановлену ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду.

Роз`яснено, що застосування заходів процесуального примусу не звільняє від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України.

Роз`яснено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків без поважних причин або без їх повідомлення, суд може вжити заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі від 1 до 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шкварко Валерія Іванівна, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки в матеріалах справи була відсутня ухвала суду про обов`язкову явку відповідача в судове засідання, при цьому позивач 02.10.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за участю його представника, у зв`язку з чим судове засідання було перенесено.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Від представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Шкварко В.І. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

З приводу заявленого клопотання слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2025 року в судовому засідання за клопотанням адвоката Шкварко В.І. розгляд справи вже відкладався, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки явку відповідача ОСОБА_1 у судові засідання визнано обов`язковою, однак 15.08.2024 року, 05.09.2024 року, 02.10.2024 року та 24.10.2024 року у судові засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений, а тому суд вважав доцільним вжити заходи процесуального примусу щодо зазначеного учасника справи у вигляді штрафу, в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів не погоджується із даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України участь особи, яка є стороною у цивільному процесі, в судових засіданнях особисто або через свого представника є процесуальним правом, а не обов`язком, цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Пунктом 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки визначені законом або судом.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 5 ч.1 ст.144 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Отже, підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісної поведінки учасника судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Судом встановлено, що у квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, Хустський відділ ДРАЦСу у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Протокольною ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року - визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_1 у судові засідання.

15 серпня 2024 року в судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку з відсутності відомостей про належне повідомлення відповідача (а.с.98-99).

05 вересня 2024 року в судовому засіданні у зв`язку із вступом в справу представника відповідача ОСОБА_4 розгляд справи було відкладено та надано можливість представнику ознайомитись з матеріалами справи (а.с.106-107).

02 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за участю його представника, який був присутній в судовому засіданні, у зв`язку з чим було оголошено перерву (а.с.114, 117-118).

24 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Шкварко В.І. з`явивилася в судове засідання та повідомила суду першої інстанції причини неявки безпосередньо відповідача ОСОБА_1 , зокрема, що останнього на передодні було виписано з лікарні та рекомендовано спокій. Представник відповідача зауважила, що Попович Ю.М. подав клопотання про розгляд справи без його участі. При цьому, представник відповідача відвідує всі судові засіданні та має повноваження без обмежень з боку відповідача, а також наголосила на тому, що пояснення по суті позову надаються не на стадії підготовчого судового засідання.

У вказаному судовому засіданні від 24 жовтня 2024 року судом застосовано до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Таким чином, у разі постановлення судом ухвали про застосування заходів процесуального примусу до учасника справи у виді стягнення штрафу за невиконання процесуальних обов`язків - неявки в судове засідання за викликом суду, якщо його явка визнана судом обов`язковою, суд повинен обґрунтовано мотивувати в своїй ухвалі, яким чином неявка учасника справи свідчить про недобросовісність виконання ним процесуальних обов`язків чи створює протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Разом з цим, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до відповідача, які б явно свідчили про недобросовісність відповідача у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого спору по суті, лише зазначив, що в діях останнього наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема неприбуття до суду особи, явка якої визнана судом обов`язковою, що унеможливлює продовження розгляду даної цивільної справи.

Колегія суддів бере до уваги той факт, що відповідачем ОСОБА_1 було повідомлено суд та подано клопотання про розгляд справи без його участі та з участю його представника, який брав участь у судових засіданнях суду першої інстанції та повідомляв про неможливість прибуття відповідача, і має повноваження без обмежень з боку довірителя. При цьому, з матеріалів справи також слідує, що відповідач хворіє, є інвалідом 2 групи, має гіпертонічну хворобу, цукровий діабет та інші супутні захворювання, а тому з поважних причин по стану здоров`я не зміг прибути в судове засідання.

Тому суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточна і оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу скасуванню.

Керуючись ст.ст. 148, 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шкварко Валерія Іванівна, задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: