Миколаївський апеляційний суд
Справа №487/2746/24
Провадження № 22-ц/812/1000/25
У Х В А Л А

19 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2025 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями обласної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_3 подав на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2025 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме для сплати судового збору.

14 травня 2025 року на адресу Миколаївського апеляційного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання у якому останні просили відстрочити сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Вирішуючи вказане клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим. Це допускається, оскільки право доступу до суду за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб. Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своїй практиці неодноразово зауважував, що вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Верховний Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду зроблений в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 згідно якого суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що звільнення юридичної особи від сплати судового збору за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Звертаючись до суду із цим клопотанням ІНФОРМАЦІЯ_3 доказів вчинення дій задля сплати судового збору та причин, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати не надав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно.

Передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.

Відтак, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки обставини, на які посилається ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме неможливість вчасної оплати судового збору, не є підставою для задоволення клопотання заявника відповідно до Закону.

За таких обставин, заявникові, на виконання вимог ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, на підтвердження сплати судового збору надати суду документ, що підтверджує його сплату, документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або обґрунтувати підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що недоліки касаційної скарги не були усунуті заявником в повному обсязі, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2025 року, та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 136, 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити ІНФОРМАЦІЯ_1 строк виконання вимог ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2025 року на десять днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 6 ст. 357 ЦПК України.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська