Провадження №2/447/446/25
Справа №447/171/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Процесуальні дії у справі.

17.01.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.07.2024-100002371 від 23.07.2024 у розмірі 36520 грн. 00 коп., та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Позов мотивує тим, що 23.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №23.07.2024-100002371. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000 грн., строком на 124 дні, тобто до 23.11.2024 за процентною ставкою 1.47%. На виконання умов Договору від 23.07.2024 та відповідно до квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 11000,00 грн. строком на 124 дні. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 36520 грн. 00 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн. 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 17050 грн. 00 коп., комісія 990 грн. 00 коп., неустойка 5500 грн. 00 коп., додаткова комісія 1980 грн. 00 коп., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

03.02.2025 на адресу суду надійшла відповідь на запит із ГУДМС України у Львівській області про зареєстроване місце проживання відповідачки, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 04.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалу суду про відкриття провадження відповідачці було надіслано на адресу місця її реєстрації, проте така повернулась на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.

У позовній заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про неможливість з`явитись у судове засідання, відзиву не подала.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялася про час та місце судового розгляду.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Суд встановив:

23.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №23.07.2024-100002371. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000 грн. 00 коп., строком на 124 дні, тобто до 23.11.2024 за процентною ставкою 1.47%.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії (п. 3.1 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).

Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом двох перших чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка 1.47% (п.п. 7, 8, 9 Заявки).

23.07.2024 ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 11000 грн.00 коп.

Отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 11000 грн. 00 коп., підтверджено листом генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», в якому зазначено, що був укладений договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до якого, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 , у сумі 11000 грн. 00 коп., номер транзакції в системі iPay.ua 461193456, призначення платежу: видача за договором кредиту №23.07.2024-100002371.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.07.2024-100002371 від 23.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 36520 грн. 00 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн. 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 17050 грн. 00 коп., комісія 990 грн. 00 коп., неустойка 5500 грн. 00 коп., додаткова комісія 1980 грн. 00 коп..

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610, 611 ЦК України).

Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 23.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №23.07.2024-100002371. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000 грн. 00 коп., строком на 124 дні, тобто до 23.11.2024 за процентною ставкою 1.47%.

Відповідачка у передбачений договором строк заборгованість не повернула.

Щодо вимоги про нарахування неустойки суд зазначає наступне.

У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок неустойки у розмірі 5500 грн. за період 01.05.2024-17.09.2024 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про нарахування додаткової комісії суд зазначає наступне.

Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 11вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 1 квітня 2020 року в справі № 583/3343/19 та від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць.

Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У паспорті споживчого кредиту, передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту у розмірі 990 грн., як платежі за супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору. У заявці від 23.07.2024 р. зазначено: комісія, пов`язана з наданням кредиту у розмірі 990 грн.

Оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк вчиняє на власну користь, як зазначено у заявці та паспорті споживчого кредиту від 23.07.2024, комісія в розмірі 990 грн. стягується за послуги пов`язані з наданням кредиту, при цьому не вказаний перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог частині стягнення додаткової комісії.

Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами, комісією вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр», а саме: за кредитним договором №23.07.2024-100002371 від 23.07.2024 у загальному розмірі 29040 грн. 00 коп., що складається з: 11000 грн. о окоп. основний борг; 17050 грн. 00 коп. заборгованість за процентами; 990 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такий підлягає до часткового задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідачки у розмірі 1925 грн. 74 коп. на користь позивача.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №23.07.2024-100002371 від 23.07.2024 у розмірі 29040 (двадцять дев`ять тисяч сорок) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 925 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 74 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя Павлів В. Р.