ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4737/23 Номер провадження 22-ц/814/110/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року (повний текст рішення складено 24 листопада 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елла Леонідівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що дружині позивача - ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2000 року, виданого державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Матвеєнко В.О., після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано у ПП ПБТІ «Інвентаризатор».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 20 січня 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі США.

Згідно свідоцтва про шлюб 12 червня 1976 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано актовий запис № 147 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Полтави. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у чоловіка « ОСОБА_10 », у дружини - « ОСОБА_10 ».

Позивач зазначає, що 04 травня 1978 року вони із ОСОБА_13 при виїзді із пропускного пункту «Чоп» отримали візи для виїзду до Ізраїлю на постійне місце проживання, а в подальшому виїхали до США, і 20 вересня 1984 року отримали сертифікати про натуралізацію. І вже тоді ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяла ім`я « ОСОБА_13 », саме на це ім`я виданий сертифікат про натуралізацію № НОМЕР_1 , а на ім`я позивача « ОСОБА_6 » сертифікат про натуралізацію № 11738189.

Закордонний паспорт громадянки США, виданий 14 травня 1997 року у м. Нью-Йорк, оформлений на ім`я ОСОБА_11 , дата її народження зазначена

ІНФОРМАЦІЯ_5 та 11 листопада 2003 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримувала українські візи, по яких неодноразово приїздила в Україну, у яких написання її прізвища українською мовою « ОСОБА_11 », а англійською - « ОСОБА_11 ».

Позивач вказує, що у відповідності до його закордонного паспорта громадянина НОМЕР_2 , виданого 16 березня 2016 року, його прізвище « ОСОБА_11 », ім`я « ОСОБА_11 », дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_7 , у ньому мітиться відмітка про видачу Шевченківським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області посвідки на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_3 від 06 листопада 2020 року.

Син дружини ОСОБА_20 15 вересня 2000 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави був визнаний недієздатним. 21 липня 2014 року за №5/11315 року позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну. 21 жовтня 2003 року ОСОБА_21 придбав квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_20 .

На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2017 року позивача звільнено від обов`язків опікуна ОСОБА_20 у зв`язку з поданою ним заявою, похилим віком та виїздом до США.

Позивач зазначає, що за свого життя ОСОБА_11 (дівоче ім`я - ОСОБА_11 ) заповіт не склала та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років природною смертю. Прах її був спалений (кремація) та доставлений до України і похована вона у м. Полтаві.

Позивач зазначає, що похованням дружини займався він, що підтверджується документами на поховання, виданими КП «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» від 04 квітня 2023 року. ОСОБА_6 зазначає, що він зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_22 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. від 01 травня 2023 року № 110/02-31 ОСОБА_23 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що не подано належним чином оформленого свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , документів на підтвердження родинних зв`язків, а також документів, які підтверджують право власності померлої на спадкове майно.

Позивач зазначає, що він фактично є спадкоємцем майна ОСОБА_9 , але не може оформити свої права власності, тому змушений звернутись до суду з даним позовом, а тому прохав суд:

встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче ім`я та прізвище ОСОБА_9 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

визнати за ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 17,30 кв.м., загальною площею 33,6 кв.м.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче ім`я та прізвище ОСОБА_9 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано за ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 17,30 кв.м., загальною площею 33,6 кв.м.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року не погодився відповідач - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, та оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи поданої Полтавською міською територіальною громадою в особі Полтавської міської ради апеляційної скарги

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідач зауважує, що позивачем не було надано до місцевого суду доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються пред`явлені позовні вимоги, зокрема й того факту, що ОСОБА_11 та ОСОБА_13 є однією і тією ж людиною.

Крім того, при ухваленні оскаржуваного судового рішення місцевим судом не було взято до уваги, зокрема: відомості із свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , у якому вказано, що померла була вдовою; під час розгляду справи про призначення позивача опікуном недієздатного ОСОБА_20 . ОСОБА_9 подала до місцевого суду заяву, у якій вказувала, що за недієздатним її сином доглядає «наш родич і добрий друг сім`ї - ОСОБА_27 ».

Позивач звернувся до суду першої інстанції із позовною вимогою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружиною, що суперечить нормам СК України, оскільки між подружжям присутні сімейні зв`язки.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник ОСОБА_4 - адвокат Петько А.В. заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та прохав суд відмовити у її задоволенні, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. прохала суд апеляційної інстанції здійснювати розгляд справи за її відсутності, вказуючи, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника правонаступника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Матвеєнко В.О. 24 липня 2000 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого ОСОБА_7 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_5 , що в цілому складається з: коридор 1 пл. 3.60 кв.м., кімната жила 2 пл. 17.30 кв.м., вбудована шафа 3 пл. 0.60 кв.м., кухня 4 пл. 8.50 кв.м., туалет 5 пл. 1.00 кв.м., ванна 6 пл. 2.60 кв.м., жилою площею 17.30 кв.м., яка належить померлій ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою реєстр № 2-920 від 27 грудня 1996 року, зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 119 під реєстровим № 16343 (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 1965 року міським бюро РАЦС м. Полтави вбачається, що ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком якої є ОСОБА_28 , матір`ю - ОСОБА_8 (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_20 , батьком якого є ОСОБА_29 , матір`ю - ОСОБА_30 (а.с. 22).

З копії рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2016 року (справа № 554/14619/15-ц, провадження № 2-о/554/31/2016 ) вбачається, що ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 23-24).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що 12 червня 1976 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, актовий запис № 147 (а.с. 12).

З копії візи № 016926 від 04 травня 1978 року вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано право на виїзд на постійне місце проживання до країни Ізраїль (а.с. 16).

З копії візи № 016925 від 04 травня 1978 року вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано право на виїзд на постійне місце проживання до країни Ізраїль (а.с. 14).

З копії закордонного паспорта громадянки США, виданого 14 березня 1997 року у м. Нью-Йорк вбачається, що він оформлений на ім`я « ОСОБА_11 », дата її народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_5 та 11 листопада 2003 року ОСОБА_11 отримувала українські візи, по яких приїздила в Україну, у яких написання її прізвища українською мовою « ОСОБА_10 », а англійською - « ОСОБА_11 » (а.с. 19-20).

З копії закордонного паспорта громадянина США, виданого 16 березня 2016 року, на ім`я ОСОБА_1 його прізвище « ОСОБА_1 », ім`я - « ОСОБА_1 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ньому міститься відмітка про видачу Шевченківським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області посвідки на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_3 від 06 листопада 2020 року (а.с. 25-26).

З Витягу з реєстру територіальної громади від 21 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 09 серпня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 26).

Із свідоцтва про смерть від 20 січня 2022 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років померла ОСОБА_9 . У вказаному свідоцтві також зазначено: місце народження - м. Полтава, Україна; сімейний стан на момент смерті - вдова; батько - ОСОБА_28 ; ім`я інформатора - ОСОБА_31 , син (а.с. 30-32).

Згідно договору про розірвання шлюбу та врегулювання спорів від 21 серпня 2003 року, укладеного між ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , останні домовилися, зокрема про окреме місце проживання (розділ 1), а також про відмову від майнових претензій (розділ 20), де останніми узгоджено, що кожен з подружжя відмовляється та звільняється від будь-яких прав, які він або вона може мати зараз або може набути в майбутньому як чоловік або дружина іншої сторони згідно з чинним або майбутнім законодавством будь-якої юрисдикції щодо участі у спадкуванні іншої сторони у випадку відсутності заповіту (т.2, а.с. 38-40).

Рішенням суду загальної юрисдикції округу Вейн, Пенсильванія, від 12 грудня 2003 року ухвалено, що ОСОБА_34 і ОСОБА_35 розлучаються і вони більше не пов`язані узами шлюбу, обов`язками, правами, претензіями, що можуть виникнути у будь-якої із зазначених сторін у будь-який час до цього часу/внаслідок зазначеного шлюбу і зазначені сторони можуть по черзі одружуватися знову так, як якщо б вони ніколи не були одружені (т.2, а.с. 37).

З копії розрахунку-замовлення № 008068 від 04 квітня 2023 року, свідоцтва про поховання, виданого КП «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» 04 квітня 2023 року, вбачається, що похованням ОСОБА_36 займався ОСОБА_6 (а.с. 33-34).

З копії постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. № 110/02-31 від 01 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_23 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини - ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: належним чином оформлене свідоцтво про смерть, документ, що встановлює факт родинних відносин з померлою та документ, що підтверджує право власності померлої на вищевказану квартиру (а.с. 35).

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради надало заяву ОСОБА_9 , адресованої органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 11 грудня 2015 року, у якій вказано «на даний час за ним доглядає наш родич і добрий друг сім`ї - ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_6 » (а.с. 100).

Щодо прийнятих судом апеляційної інстанції процесуальних рішень

Ухвалою Полтавського апеляційного суду 26 грудня 2024 року залучено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , як правонаступників позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2025 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_37 , в інтересах якого діє представник - адвокат Салашний М.О., на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито.

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Матеріали справи не містять відомостей про розпорядження ОСОБА_9 на випадок свої смерті у вигляді заповіту.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкування за законом відбувається у порядку черговості.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У позовній заяві ОСОБА_6 стверджував, що ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружиною, з якою він зареєстрував шлюб 12 червня 1976 року, однак з підстав еміграції написання її прізвища та імені було змінено, у зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту родинних відносин: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище ОСОБА_9 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини) (постанова Верховного Суду від 23 березня 2021 року в справі № 643/14592/18).

З вищевказаного вбачається, що при розгляді даної справи встановленню підлягає факт сімейних відносин між позивачем та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_22 , що є необхідним для виникнення права спадкування за законом в ОСОБА_1 .

З`ясування судом фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо та в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».

Достовірність як змістова характеристика доказу свідчить про можливість на підставі такого доказу встановити дійсні обставини справи.

Допустимість доказів характеризується як дотриманням порядку збирання, подання та дослідження таких доказів, так і обов`язковістю підтвердження певних обставин справи визначеними законом засобами доказування.

Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є очевидною, сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.

Так, на підтвердження факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачем надано до суду: 1) копія повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_6 , в якому зазначено, що 12 червня 1976 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, актовий запис № 147; 2) копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 1965 року міським бюро РАЦС м. Полтави, з якого вбачається, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком якої є ОСОБА_28 ; 3) копія візи № НОМЕР_7 від 04 травня 1978 року, з якої вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано право на виїзд на постійне місце проживання до країни Ізраїль; 4) копія закордонного паспорта громадянки США, виданого 14 березня 1997 року у м. Нью-Йорк, з якого вбачається, що він оформлений на ім`я « ОСОБА_11 », дата її народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_15 ; 5) копія свідоцтва про смерть від 20 січня 2022 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі, з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років померла ОСОБА_9 . У вказаному свідоцтві також зазначено: місце народження - м. Полтава, Україна; сімейний стан на момент смерті - вдова; батько - ОСОБА_28 ; ім`я інформатора - ОСОБА_31 , син.

Так, з наданих позивачем доказів можливо встановити, що: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_28 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище якої у зв`язку з реєстрацією шлюбу було змінено з « ОСОБА_13 »; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої вказано ОСОБА_28 - є однією особою.

Згідно копії повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_6 , вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 12 червня 1976 року народження.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у виданих сертифікатах на натуралізацію у 1984 році на ім`я « ОСОБА_6 » та «ОСОБА_9» вказано сімейний статус осіб - «одружений».

Водночас, у копії свідоцтва про смерть від 20 січня 2022 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років померла ОСОБА_9 , сімейний стан якої на момент смерті вказано - «вдова».

Слід зауважити, що з метою уточнення сімейного стану померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , місцевим судом було витребувано з Шевченківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції інформацію про внесення змін до актового запису №147, однак будь-якої відповіді від вказаного відділу реєстрації матеріали справи не містять. Клопотання про повторне витребування таких відомостей до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Аналізуючи подані до суду першої інстанції докази в сукупності, колегія суддів вважає, що неможливо достеменно встановити факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_9 з позивачем на момент її смерті.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на заяву ОСОБА_9 , адресованої органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 11 грудня 2015 року, у якій вказано «на даний час за ним (ред. ОСОБА_20 ) доглядає наш родич і добрий друг сім`ї - ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_6 ».

Окремої уваги заслуговують подані ОСОБА_40 разом з апеляційною скаргою докази, а саме: договір про розірвання шлюбу та врегулювання спорів від 21 серпня 2003 року, укладений між ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , яким останні домовилися, зокрема про окреме місце проживання (розділ 1), а також про відмову від майнових претензій (розділ 20), де останніми узгоджено, що кожен з подружжя відмовляється та звільняється від будь-яких прав, які він або вона може мати зараз або може набути в майбутньому як чоловік або дружина іншої сторони згідно з чинним або майбутнім законодавством будь-якої юрисдикції щодо участі у спадкуванні іншої сторони у випадку відсутності заповіту; рішення суду загальної юрисдикції округу Вейн, Пенсильванія, від 12 грудня 2003 року, яким ухвалено, що ОСОБА_34 і ОСОБА_35 розлучаються і вони більше не пов`язані узами шлюбу, обов`язками, правами, претензіями, що можуть виникнути у будь-якої із зазначених сторін у будь-який час до цього часу/внаслідок зазначеного шлюбу і зазначені сторони можуть по черзі одружуватися знову так, як якщо б вони ніколи не були одружені, - з яких вбачається факт припинення шлюбних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на території іноземної держави.

З урахуванням вище викладених обставин справи, з яких вбачається неможливість встановлення факту сімейних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то відповідно суд позбавлений можливості визнати за останнім право власності у порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги, як той з подружжя, що пережив спадкодавця, на квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 17,30 кв.м., загальною площею 33,6 кв.м., оскільки вони є взаємопов`язаними.

Слід звернути увагу на твердження позивача про здійснення ним опікунських функцій над недієздатним ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що є сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки згідно частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, з урахуванням права недієздатної особи на обов`язкову частку у спадщині, що передбачено положеннями статті 1241 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2020 року по справі № 761/24381/14-ц зауважував, що «право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави. Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції задовольняє вимоги апеляційної скарги та скасовує рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року, то із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є правонаступниками ОСОБА_1 , на користь Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради слід стягнути понесенні останнім судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі по 824,95 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2023 року - скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елла Леонідівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є правонаступниками ОСОБА_1 , на користь Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі по 824,95 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 травня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко