ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3567/25 Справа № 199/8301/24 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства МетЛайф на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року (головуючий суддя Подорець О. Б., повний текст рішення складено 20 грудня 2024 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства МетЛайф про зобов`язання виконати умови договору,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що 17.06.2004 року між нею та ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «МЕТЛАЙФ», укладено договір страхування по програмі страхування життя «Золотий капітал», строком з 17.06.2004 року по 17.06.2024 року, відповідно до умов якого позивач сплатила першу страхову премію в розмірі 1500 грн. та отримала страховий поліс № 100010473. Надалі вона своєчасно сплачувала страхові внески до закінчення дії Договору. ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя» встановило позивачу спеціальну пропозицію - страхування на випадок смерті внаслідок нещасного випадку (код ADI), страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку, програму страхування додаткових ризиків на випадок непрацездатності внаслідок нещасного випадку (код ADI) за період з 17.06.2004 року по 17.06.2024 року, страхова сума - 30572 грн.

Відповідно до п. 20.1 Договору після першого року та протягом всього строку дії Договір страхування дає Страхувальнику право на Негарантований бонус, отриманий Страховиком від інвестування сум відповідного математичного резерву. Негарантований бонус розраховується як надлишок задекларованого доходу страховика над величиною інвестиційного доходу, визначеного згідно Договору страхування. Доля участі Страхувальника в частині надлишку задекларованого доходу Страховика над величиною інвестиційного доходу встановлена на рівні не менше 85%. Негарантований бонус розраховується в кінці кожного року при умові, якщо Договір Страхування діяв протягом року та базується на сумі математичного резерву згідно Договору Страхування на кінець попереднього року. Першою сумою математичного резерву для інвестування є сума, яка утворюється на кінець року після першої річниці дії Договору Страхування. Страхувальник має право отримати Негарантований бонус, якщо він є, на третю річницю Договору Страхування. Негарантований бонус, який може утворюватися на кінець попереднього року зменшується на суму Негарантованого бонусу, отриману Страхувальником за рік і також інвестується, а відповідний доход визначається згідно попереднього розрахунку збільшеному на величину інвестиційного доходу. Однак, якщо ставка доходу від інвестицій суми математичного резерву є меншою від величини інвестиційного доходу, тоді Негарантований бонус розраховуватися не буде. Також негарантований бонус який може утворюватися на кінець попереднього фінансового року, буде зараховуватися на рівні не менше ніж 85 % від ставки доходу.

Якщо дія Договору Страхування достроково припиняється або Договір Страхування стає повністю сплаченим згідно з відповідними умовами Правил Страхування , тоді Страхувальник також має право на отримання негарантованого бонусу (п.20.2).

В момент припинення дії Договору Страхування або у випадку смерті застрахованої особи, будь-яка належна сума негарантованого бонусу буде сплачена відповідно застрахованій особі або вигодонабувачеві. Разом з тим, договір страхування передбачає право на отримання негарантованого бонусу за період між останньою датою нарахування негарантованого бонусу та датою закінчення дії Полісу або смерті. Право на отримання негарантованого бонусу припиняється коли договір страхування стає повністю сплаченим (п.20.3).

17.06.2024 року строк дії Договору страхування закінчився. Крім того, позивачем протягом його дії сплачувались індексовані страхові премії, тобто після закінчення дії Договору позивач повинна була отримати негарантований бонус, що був накопчений за цим договором, а також виплату зі спеціального інвестиційного фонду, яка здійснюється після утримання товариством належних витрат, а саме податку, розмір якого встановлено ПК України та військового збору в розмірі 1,5% від суми виплати.

До теперішнього часу відповідачем не нарахована та не сплачена сума негарантованого бонусу, виплата зі спеціального інвестиційного фонду відповідно до договору страхування.

Просила зобов`язати Приватне акціонерне товариство «МЕТЛАЙФ» здійснити нарахування та виплату їй негарантованого бонусу, що був накопчений, а також виплату зі спеціального інвестиційного фонду відповідно до умов Договору страхування №100010473, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Метлайф» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 негарантованого бонусу, що був накопчений, а також виплату зі спеціального інвестиційного фонду відповідно до умов Договору страхування №100010473. Стягнуто з Приватного акціонерного товариство «Метлайф» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 211,20 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «МетЛайф» просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у 2022 році ОСОБА_1 не сплатила щорічний страховий платіж станом на 17 червня, а також протягом 30-денного пільгового періоду. З огляду на зазначене, Договір №100010473 набув статусу сплаченого.

З огляду на набуття Договором №100010473 статусу сплаченого, ПрАТ «МетЛайф» у вересні 2022 року було здійснено перерахування коштів СІФ, які підлягали виплаті Позивачу, у розмірі 56 135 грн. АТ «Райффайзен Банк Аваль» для виплати їх ОСОБА_1 через систему «Аваль Експрес». Про це Позивачка була повідомлена шляхом надіслання листа на вказану нею контактну електронну адресу та смс-повідомлення про наявність відповідної суми коштів на ім`я позивача у вказаній системі.

Після закінчення строку дії Договору №1 червня 2024 року ПрАТ «МетЛайф» також здійснило нарахування ОСОБА_1 наступних сум коштів: - Страхової Суми у розмірі 25 864 грн.; Негарантованого Бонусу у розмірі 42 975 грн. Після оподаткування вказаних виплат загальну суму коштів у розмірі 67 769 грн. Компанією було перераховано АТ «Райффайзен Банк» для виплати їх ОСОБА_1 через систему «Аваль Експрес», про що Позивача було повідомлено електронним листом та смс-повідомленням.

Крім того,позивачу було достеменно відомо про перерахування на її ім`я відповідних сум коштів від страховика на виконання умов Договору №100010473, що підтверджується її зверненнями телефоном до контактценту компанії 23 липня 2024 року з метою висловити своє незадоволення розміром сум таких виплат. Слід зазначити, що за інформацією АТ «Райффайзен Банк» безготівкові перекази на ім`я ОСОБА_1 у розмірі 56 135 грн. та 67 769 грн., які надійшли Банку від ПрАТ «МетЛайф», наразі перебувають у статусі невиплачених.

Таким чином, твердження позивача про невиконання ПрАТ «МетЛайф» умов Договору №100010473, яке підтримав суд першої інстанції, через нездійснення їй виплат сум Негарантованого Бонусу та спеціального інвестиційного фонду, спростовується фактичними обставинами, на які посилається відповідач, зобов`язання страховика перед ОСОБА_1 за вказаним договором були своєчасно та у повному обсязі ним виконані, відповідні грошові суми були перераховані АТ «Райффайзен Банк» для виплати позивачу, проте позивач з незрозумілих причин їх не отримала.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про отримання документів в електронному суді представником відповідача та рекомендоване повідомлення на адресу позивача про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону позивача (а.с.103).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

До апеляційної скарги представником відповідача надано копію листа ПрАТ «МетЛайф» від 06 вересня 2022 року, адресованого ОСОБА_1 ; копію листа ПрАТ «МетЛайф» від 17 червня 2024 року, адресованого ОСОБА_1 ; копія довідки АТ «Райффайзен Банк» від 07 січня 2025 року №81-15-11/2/5; копію листа Національного банку України від 22 жовтня 2024 року № 28-0012/79919; копію листа Національного банку України від 12 грудня 2024 року № 28- 0012/93587; копію наказу Національного банку України від 12 грудня 2024 року №1094-но, які просив долучити до матеріалів справи в якості доказів.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний суд враховує як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №264/949/19, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

В обґрунтування поважності причин неподання зазначених доказів до суду першої інстанції, представник відповідача послався на те, що ними не було надіслано до суду відзиву на позов з наданням відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень. Зазначене стало наслідком надмірної завантаженості співробітників юридичного відділу компанії, що була зумовлена проходженням у Страховика планової інспекційної перевірки Національного банку України, яка тривала з 11 листопада по 27 грудня 2024 року. Проте, беручи до уваги, що вищенаведені пояснення апелянта та надані ним разом з апеляційною скаргою докази є важливими для вирішення справи, оскільки повністю спростовують обґрунтованість заявлених позовних вимог, ПрАТ «МетЛайф» просять взяти їх до уваги під час її апеляційного перегляду.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав, передбачених нормами ЦПК України, для прийняття до уваги та надання відповідної оцінки таким новим доказам у вигляді копії листа ПрАТ «МетЛайф» від 06 вересня 2022 року, адресованого ОСОБА_1 ; копії листа ПрАТ «МетЛайф» від 17 червня 2024 року, адресованого ОСОБА_1 ; копії довідки АТ «Райффайзен Банк» від 07 січня 2025 року №81-15-11/2/5, оскільки в даному випадку виникли обставини, які об`єктивно не залежали від відповідача та мають виключне значення для правильного вирішення справи, та з урахуванням того, що справа розглядалася без виклику сторін у спрощеному порядку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що 17.06.2004 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «МЕТЛАЙФ», укладено договір страхування по програмі страхування життя «Золотий капітал», строком з 17.06.2004 року по 17.06.2024 року, відповідно до умов якого позивач сплатила першу страхову премію в розмірі 1500 грн. та отримала страховий поліс № 100010473.

Відповідно до п. 20.1 Правил добровільного страхування життя громадян ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя» (далі Правила), 1) після першого року та протягом всього строку дії Договір страхування дає Страхувальнику право на Негарантований бонус, отриманий Страховиком від інвестування сум відповідного математичного резерву. Негарантований бонус розраховується як надлишок задекларованого доходу страховика над величиною інвестиційного доходу, визначеного згідно Договору страхування. Доля участі Страхувальника в частині надлишку задекларованого доходу Страховика над величиною інвестиційного доходу встановлена на рівні не менше 85%. Негарантований бонус розраховується в кінці кожного року при умові, якщо Договір Страхування діяв протягом року та базується на сумі математичного резерву згідно Договору Страхування на кінець попереднього року. Першою сумою математичного резерву для інвестування є сума, яка утворюється на кінець року після першої річниці дії Договору Страхування. Страхувальник має право отримати Негарантований бонус, якщо він є, на третю річницю Договору Страхування. Негарантований бонус, який може утворюватися на кінець попереднього року зменшується на суму Негарантованого бонусу, отриману Страхувальником за рік і також інвестується, а відповідний доход визначається згідно попереднього розрахунку збільшеному на величину інвестиційного доходу. Однак, якщо ставка доходу від інвестицій суми математичного резерву є меншою від величини інвестиційного доходу, тоді Негарантований бонус розраховуватися не буде. Також, Негарантований бонус який може утворюватися на кінець попереднього фінансового року, буде зараховуватися на рівні не менше ніж 85 % від ставки доходу; якщо дія Договору Страхування достроково припиняється або Договір Страхування стає повністю сплаченим згідно з відповідними умовами Правил Страхування, тоді Страхувальник також має право на отримання Негарантованого бонусу; 3) в момент припинення дії Договору Страхування або у випадку смерті застрахованої особи, будь-яка належна сума негарантованого бонусу буде сплачена відповідно застрахованій особі або вигодонабувачеві. Разом з тим, договір страхування передбачає право на отримання негарантованого бонусу за період між останньою датою нарахування негарантованого бонусу та датою закінчення дії Полісу або смерті. Право на отримання негарантованого бонусу припиняється коли договір страхування стає повністю сплаченим.

17.06.2024 року строк дії даного Договору страхування закінчився.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідачем не надано до суду доказів здійснення розрахунку з позивачем та виплати їй передбаченого умовами договору страхування негарантованого бонусу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зазначений висновок не відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування", за змістом якої: договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року№ 85/96-ВР (редакція Закону, яка була чинною на момент укладення Договору №100010473) встановлено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до частини четвертої вказаної статті видами добровільного страхування, зокрема, можуть бути: 1) страхування життя; 2) страхування від нещасних випадків; 3) медичне страхування (безперервне страхування здоров`я); 4) страхування здоров`я на випадок хвороби.

Правила страхування це нормативний документ, який розробляється страховиком для кожного виду страхування окремо і яким врегульовано порядок надання ним страхових послуг за кожним з видів страхування. Правила страхування підлягають державній реєстрації уповноваженим державним органом, який здійснює нагляд за ринком страхових послуг.

На момент укладення Позивачем і Відповідачем договорів страхування були чинними Правила добровільного страхування життя громадян ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», затверджені Головою Правління ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя» 15 листопада 2002 року, які розміщені у відкритому доступі на сайті Компанії за посиланням https://www.metlife.ua/content/dam/metlifecom/ua/PDFs/formslibrary/Insurancerules/Insurance-Rules2002.pdf (далі - «Правила страхування»)

Відповідно до вимог ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таке ж положення міститься у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до підпункту 3 пункту 11.3 Правил страхування Страхувальник зобов`язаний своєчасно вносити страхові платежі.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року№ 85/96-ВР встановлено, що страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Відповідно до пункту 5.5 Правил страхування Страхова Премія сплачується не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від річниці попередньої сплати (далі «пільговий період»). Якщо Страхова Премія не сплачується протягом пільгового періоду, то дія Договору Страхування припиняється.

У випадку призупинення сплати страхових премій страхувальником, згідно з пунктом 6.2.1 Правил страхування, якщо Договір Страхування, укладений відповідно до програм страхування основних ризиків має Викупну Суму, а Страхувальник не виявив бажання припинити дію Договору Страхування, то такий Договір Страхування, укладений відповідно до програм страхування основних ризиків, автоматично стане сплаченим Договором Страхування без подальшої сплати Страхових Премій та буде залишатися в силі, але за умови зменшення розміру Страхової Суми. Зменшена Страхова Сума розраховується відповідно до Викупної Суми на момент припинення сплати Страхової Премії після вирахування будь-яких сум, які належать до сплати Страхувальником. Дана Викупна Сума вважатиметься одноразовою Страховою Премією згідно Договору Страхування.

Згідно умов Договору №100010473 датою сплати страхової премії за ним є 17 червня щорічно.

Статтею 8 Положення про індексацію, яке міститься у додатках до Правил страхування, передбачено формування Страховиком Спеціального Інвестиційного Фонду (далі «СІФ») з метою збільшення вартості Програми страхування основних ризиків. Зазначеною статтею встановлено, що у разі відмови від Договору Страхування, дострокового припинення його дії через несплату належної Страхової Премії або набуття Договором Страхування статусу повністю сплаченого Договору Страхування, кошти Фонду сплачуються Страхувальнику після вирахування комісії у розмірі частки від коштів Фонду згідно відповідної таблиці.

17.06.2024 року Договір №100010473 набув статусу сплаченого.

Після закінчення строку дії Договору №1 червня 2024 року ПрАТ «МетЛайф» здійснило нарахування ОСОБА_1 страхової суми Негарантованого Бонусу. Після оподаткування виплат Компанією було перераховано АТ «Райффайзен Банк» для виплати їх ОСОБА_1 через систему «Аваль Експрес», про що Позивача було повідомлено електронним листом та смс-повідомленням.

До апеляційної скарги представником відповідача додано копію довідки від 07 січня 2025 року №81-15-11/2/5, в якій зазначено, що за інформацією АТ «Райффайзен Банк» безготівкові перекази на ім`я ОСОБА_1 у розмірі 56 135 грн. та 67 769 грн., які надійшли Банку від ПрАТ «МетЛайф», наразі перебувають у статусі невиплачених.

Про це позивачку було повідомлена шляхом надіслання листа на вказану нею контактну електронну адресу, що підтверджується копіями листів, надісланих на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, твердження позивача про невиконання ПрАТ «МетЛайф» умов Договору №100010473, через нездійснення їй виплат сум Негарантованого Бонусу та Спеціального Інвестиційного Фонду, спростовується фактичними обставинами, на які посилається відповідач, зобов`язання Страховика перед ОСОБА_1 за вказаним договором були своєчасно та у повному обсязі ним виконані, відповідні грошові суми були перераховані АТ «Райффайзен Банк» для виплати позивачу, які вона має можливість отримати. Зазначена обставина нічим не спростовується.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства МетЛайф задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства МетЛайф про зобов`язання виконати умови договору відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 травня 2025 року.

Судді: