Справа №155/776/25
Провадження №2-з/155/4/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 травня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши заяву Мирка Романа Олексійовича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Панасюк Іванна Іванівна про визнання недійсним договору дарування та відновлення становища, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року позивач ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Панасюк І.І. про визнання недійсним договору дарування та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 травня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

19 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову в якій останній просить суд накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,9374 га, кадастровий номер :01:001:0827 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 та на земельну ділянку загальною площею 1,3736 га, кадастровий номер :01:001:0232 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 . Також просить суд заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вищевказаних земельних ділянок.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що враховуючи наявність ризиків відчуження спірного нерухомого майна належного наразі ОСОБА_2 , а також того, що вказане майно є спірним є підстави щодо забезпечення позову з метою недопущення вчинення дій, які можуть у подальшому утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову, так як у разі відчуження нерухомого майна, щодо якого наявний судовий спір буде зумовлювати неможливість виконання вказаного рішення та необхідність звернення з новим позовом до нового власника, у разі вчинення відповідних незаконних дій з боку ОСОБА_2 . При цьому, представник позивача зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову не позбавляє ОСОБА_2 права володіння та користування спірним нерухомим майном, що за собою не тягне значних обмежень в її правах, а лише має на меті убезпечити та захистити інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не викликались, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майна та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі №750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі №211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі №127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,9374 га, кадастровий номер :01:001:0827 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області та земельна ділянка загальною площею 1,3736 га, кадастровий номер :01:001:0232 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, належать на праві власності ОСОБА_4 ,що підтверджується, відповідно, договором дарування земельної ділянки від 01 липня 2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Панасюк І.І. і зареєстрованим в реєстрі за №593 та договором дарування земельної ділянки від 01 липня 2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Панасюк І.І. і зареєстрованим в реєстрі за №592.

Суд вважає, що в даному випадку наявні всі правові підстави вважати, що існує загроза відчуження вищевказаного нерухомого майна третім особам, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, з яким звернувся позивач до суду.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що арешт майна як вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Арешт майна як вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, як власника майна, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, а тому таке забезпечення позову як накладення арешту на земельні ділянки гарантуватиме виконання можливого рішення суду, при цьому, права та законні інтереси інших осіб не будуть порушені, оскільки ОСОБА_2 , як власник майна, має усі правомочності щодо нього, окрім розпорядження, яке є тимчасовим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на земельні ділянки.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Панасюк Іванна Іванівна про визнання недійсним договору дарування та відновлення становища, яке існувало до порушення задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,9374 га, кадастровий номер :01:001:0827 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 та на земельну ділянку загальною площею 1,3736 га, кадастровий номер :01:001:0232 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо земельної ділянки загальною площею 0,9374 га, кадастровий номер :01:001:0827 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 та земельної ділянки загальною площею 1,3736 га, кадастровий номер :01:001:0232 за адресою: Шклинська сільська рада Луцького (до ліквідації Горохівського) району Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали невідкладно направити у Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Про результати виконання ухвали Горохівським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомити суд.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», адреса: місто Чорноморськ, проспект Миру, 28 Одеської області, .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.