РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №559/4326/24

Провадження №2/568/122/25

16 травня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., представника позивача адвоката Губського В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 137 238,32 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 20 липня 2024 року о 12 год. 08 хв. у Рівненській області, Дубенському районі, с. Ситне на автодорозі М-06 трапилась дорожньо-транспортна подія за участю водія автомобіля марки «Kia Sportage», д..н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 і водія автомобіля «Toyota Rav-4 hybrid», д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, а тому було складено Електронний європротокол №45775ЕF57324.

Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota Rav-4 hybrid», д.н.з НОМЕР_2 , якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження, є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», поліс ЕР/217520833.

Водночас, цивільно-правова відповідальність позивача застрахована у ПАТ «СК «УСГ», поліс ЕР/219703531.

Позивач в рамках прямої взаємодії звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із відповідною заявою. В результаті розгляду заяви було здійснено Розрахунок страхового відшкодування.

З розрахунку вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 217 238,32 грн. Розмір страхового відшкодування в межах ліміту склав 80 000,00 грн.

Різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням становить 137 238,32 грн., яку відповідач повинен сплатити позивачу.

Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн., яка полягає у самому факті неправомірного пошкодження майна, що призвело до душевних хвилювань через порушення звичайного порядку життя, обмеження у переміщенні, необхідності відновлення свого порушеного стану.

10.03.2025р. не погодившись з позовними вимогами, від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено що відповідач позовні вимоги визнає частково, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 40 187,75 грн., оскільки розрахунок вартості відшкодування проведений позивачем в порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Розмір завданої моральної шкоди відповідач просить оцінити в 1 000,00 грн., вважаючи її достатньою з урахуванням обставин справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача повторно в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника відповідача адвоката Гольонко М.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із прийняттям нею участі у засіданні постійної комісії Варковицької сільської ради з питань земельних відносин щодо розгляду заяви ТОВ «Варковицьке родовище», представником якого вона є.

Суд, з урахуванням думки представника позивача з приводу клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, вважаючи неявки представника відповідача в судові засідання неповажними, необґрунтованими та недоведеними належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

20 липня 2024 року о 12 год. 08 хв. у Рівненській області, Дубенському районі, с. Ситне на автодорозі М-06 трапилась дорожньо-транспортна подія за участю водія автомобіля марки «Kia Sportage», д..н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 і водія автомобіля «Toyota Rav-4 hybrid», д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, а тому було складено Електронний європротокол. (а.с.14).

Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota Rav-4 hybrid», д.н.з НОМЕР_2 , якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження, є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.13.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», поліс ЕР/217520833.

Водночас, цивільно-правова відповідальність позивача застрахована у ПАТ «СК «УСГ», поліс ЕР/219703531.

Позивач в рамках прямої взаємодії звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із відповідною заявою. В результаті розгляду заяви було здійснено Розрахунок страхового відшкодування. До матеріалів справи надано також рахунок відновлювального ремонту №СР00-081332 від 30.07.2024р. та акт виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля Toyota Rav-4 hybrid, д.н.з НОМЕР_2 від 17.10.2024р. (а.с.37-40).

З розрахунку та акту виконаних робіт вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 217 238,32 грн. Розмір страхового відшкодування в межах встановленого ліміту складає 80 000,00 грн.

Різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням становить 137 238,32 грн., яку відповідач не сплатив.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статтей 9, 22-31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (п.3, ч1. ст.988 ЦК України).

Згідно абз. 2 п. 36.1 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до постанови Правління Національного банку від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі відповідного підрозділу Національної поліції України, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати 80 000 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищезазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) та від 09 листопада 2022 року (справа № 497/470/2021).

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Оскільки вина ОСОБА_2 щодо пошкодження транспортного засобу, який належить на праві власності позивачеві підтверджується складеним сторонами електронним європротоколом, а сума належного страхового відшкодування виплаченого страховою компанією у розмірі 80 000,00 грн. не в повній мірі покриває вартість фактично зробленого відновлюваного ремонту, розмір якого підтверджується розрахунком та актом виконаних ремонтних робіт, то, саме з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota Rav-4 hybrid», д.н.з НОМЕР_2 (217 238,32 грн) і виплаченою сумою страхового відшкодування (80 000,00 грн), отже сума не відшкодованих матеріальних збитків дорівнює 137 238,32 грн. грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо невірного розрахунку позивачем матеріальної шкоди, оскільки розрахунок збитків був здійснений позивачем, виходячи з реально понесених збитків.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 р. у справі № 308/3695/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Суд вважає, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із його участю в ДТП, яка виникла з вини відповідача.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань та переживань, їх тривалість, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди, суд приходить до висновку стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, що складає загальну суму 2 179,85 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13,76-78,81,141,263-265,355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 137 238,32 грн. (сто тридцять сім тисяч двісті тридцять вісім гривень тридцять дві копійки) та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 179,85 грн. (дві тисячі сто сімдесят дев`ять гривень вісімдесят п`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.05.2025р.

Суддя О.М. Делалова