Провадження № 2/752/3133/25
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.

з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному провадженні, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

01.11.2024 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ході розгляду справи позивачем подано заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі у зв`язку з вирішенням спору з відповідачем в позасудовому порядку. Крім того, позивач просить вирішити питання про повернення йому з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з положеннями п.1-3 ч.1 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат у справі.

Позивач стверджує, що після пред`явлення позову спір між сторонами вирішено в позасудовому порядку, відповідачем погашено пред`явлену до стягнення суму боргу.

Враховуючи викладене позивач не підтримує своїх вимог та відмовляється від позову повністю.

За змістом ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦКП України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Позивачем подано заяву про закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою від позову на підставі ч.1 ст.255 ЦПК України.

Тобто, позивач фактично відмовляється від позову у зв`язку із задоволенням його вимог відповідачем після пред`явлення позову, з огляду на що питання повернення судового збору регламентовано ч.ч.1, 3 ст. 142 ЦПК України: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на вказане, суд приймає відмову сторони позивача від позову, оскільки така відмова не суперечить вимогам чинного законодавства України та не стосується прав і обов`язків осіб, які не брали участі у справі.

Відмова від позову є правом позивача, яким він розпорядився на власний розсуд. Наслідки відмови від позову позивачу роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність прийняття відмови від позову, наслідком такого прийняття є закриття провадження у справі.

Крім того, беручи до уваги, що позивач фактично відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після пред`явлення позову в добровільному/позасудовому порядку, у відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 256, 259-261, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути ОСОБА_1 50% суми сплаченого судового збору відповідно до квитанції ID №3337-0189-7267-6696 від 05.10.2024 у розмірі 605 (шістост п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв