Справа № 683/3779/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Цішковського В.А.

з участю: секретаря Васічевої О.В.

представника позивача адвоката Козака І.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Малькут О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/3779/21, №2/683/5/2025 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Лавути Юрія Анатолійовича про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Козак І.О. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Лавути Ю.А. про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку, яка розташована на території Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, право власності на яку посвідчується держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 081863, виданого 23.03.2007 року, кадастровий номер :07:023:0130. Зазначає, що позивач прийняла спадщину після смерті баби, як спадкоємець першої черги за правом представлення, оскільки її мати ОСОБА_4 , і відповідно дочка ОСОБА_3 , померла раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ОСОБА_1 також прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом.

Позивач вважає, що вказаний заповіт є недійсним, оскільки її баба протягом останніх років свого життя хворіла, мала вади зору та слуху, потребувала стороннього догляду та внаслідок похилого віку вже не розуміла значення своїх дій, зокрема і в момент складання заповіту. У зв`язку із чим просить визнати такий заповіт недійсним та визнати право власності за ОСОБА_2 на майно в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_3 .

Відповідачем ОСОБА_1 у встановлений законом строк, подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , де позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволені, оскільки позов безпідставний. Обґрунтовуючи відзив зазначив, що баба ОСОБА_3 дійсно хворіла, мала вади зору та слуху, останній рік життя була лежача та за нею здійснювала догляд її діти мати позивача і його мати, а також і він сам. Оскільки від дня свого народження проживав із бабою і до дня її смерті в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 ніколи не була недієздатною та складений нею заповіт був її волевиявленням.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Козак І.О. підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 та просить суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та вказала, що її баба ОСОБА_3 перед смертю була лежачою, нікого з рідних та близьких не впізнавала, мала захворювання очей, у зв`язку із чим не бачила добре. Вважає, що з підстав проблем здоров`я, ОСОБА_3 не могла підписати заповіт від 02.06.2021 року та вважає такий заповіт недійсним.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Малькут О.О. заперечили щодо задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав викладені доводи у відзиві.

Відповідач приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Лавута Ю.А., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Залісся Старокостянтинівського району Хмельницької області помер ОСОБА_5 . На день смерті ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 22.07.2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 63, який все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

05 червня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом, приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. заведено спадкову справу №47/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Того ж дня до приватного нотаріуса із заявою звернулася ОСОБА_3 , якій було відомо про зміст заповіту складений її чоловіком та вона цією заявою відмовляється від прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 прийняв частину спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , зокрема земельну ділянку, кадастровий номер :07:023:0131, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. 16.01.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 46.

Крім того, до спадкового майна померлого ОСОБА_5 також входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який належав останньому на праві особистої власності згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.11.1989 року. ОСОБА_1 також було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. 07.04.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 451, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

15 червня 2020 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. 15.06.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 661 та зареєстровано в реєстрі за № 662, на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0022 та на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0021, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом та заповітом до майна померлого діда ОСОБА_5 , який у встановленому порядку прийняв спадщину та оформив право власності на нерухоме майно.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Залісся Старокостянтинівського району Хмельницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06.08.2021 року.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 1330/0217/2017 від 22.09.2017 року, на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одна.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку, яка розташована на території Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, право власності на яку посвідчується держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 081863, виданого Старокостянтинівською райдержадміністрацією 23.03.2007 року, кадастровий номер :07:023:0130.

Згідно матеріалів спадкової справи № 141/2021, заведеної на підстави заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. 09.08.2021 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 за заповітом.

30 листопада 2021 року ОСОБА_2 із заявою звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Лавути Ю.А. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за правом представлення, оскільки її мати ОСОБА_4 , і відповідно дочка ОСОБА_3 , померла раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані обставини позивач підтверджує: свідоцтвом про народження ОСОБА_6 від 28.07.1952 року, яка на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 25.12.1982 року змінила прізвище у зв`язку укладення шлюбу на « ОСОБА_7 »; свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 15.02.2021 року; паспортними даними позивача та її свідоцтвом про укладення шлюбу із ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 , згідно якого змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 »; матеріалами спадкової справи № 357/2021 від 12.08.2021 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Крім того, в матеріалах спадкової справи № 141/2021 від 09.08.2021 року наявний заповіт, згідно якого 02.06.2021 року ОСОБА_3 зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку, кадастровий номер :07:023:0130, площею 1,98 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано в реєстрі за № 622.

10 грудня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Ю.А. роз`яснено ОСОБА_2 , що видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер :07:023:0130, площею 1,98 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пеньківська сільська рада, с. Залісся поле №7-2, немає можливості, оскільки в спадковій справі, відкритій після смерті ОСОБА_3 є заповіт на вищезазначену земельну ділянку.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того в попередніх судових засідання було допитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 показала, що проживає в с. Залісся Хмельницького району та померла ОСОБА_3 була тіткою її чоловіка ОСОБА_11 . Останній рік життя ОСОБА_3 хворіла та була лежачою, догляд за нею здійснювала її дочка ОСОБА_4 , до дня своєї смерті. Після смерті останньої догляд за ОСОБА_3 проводила мати відповідача ОСОБА_12 ОСОБА_13 . Особисто за місяць перед смертю відвідувала ОСОБА_3 , яка не впізнала її, хоча стан був задовільний, мала захворюваність катаракти, була глухою. Для неї було відомо, що ОСОБА_3 складала заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 показав, що перед смертю відвідував ОСОБА_3 , яка його впізнала та зір був добрий.

Свідок ОСОБА_16 показала, що є матір`ю відповідача та її померла мати ОСОБА_3 була перед смертю адекватна, пам`ять мала добру та мала добрий зір. Їй відомо про заповіт написаний ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та вважає, що це була її воля. На обліку у лікаря мати не перебувала.

Свідок позивача ОСОБА_11 , який був племінником померлої ОСОБА_3 , показав, що йому було відомо про складений тіткою заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_4 , а за тиждень до смерті був складений інший заповіт на внука ОСОБА_1 . Зазначив, що тітку відвідував декілька раз на тиждень і за три дні до смерті був разом з нею та вона вже нічого не бачила і не розуміла, була безпорадною. ОСОБА_3 хворіла приблизно один рік та догляд здійснювала її дочка ОСОБА_14 , поки не померла. За декілька місяців до смерті ОСОБА_3 не могла сидіти, читати, переставала пам`ятати.

Свідок позивача ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_3 була сусідкою його батька. Іноді її дочка ОСОБА_18 просила його про допомогу в перестелені ліжка для баби, оскільки вона хворіла, була лежачою, нічого не розуміла. Перед смертю нікого з людей не впізнавала та була в безпорадному стані.

Повторно допитаний свідок ОСОБА_16 показала, що її мати ОСОБА_3 читала на польській мові до самої смерті. А щодо свідка ОСОБА_17 заперечила його покази, оскільки про допомогу по догляду матері не просила. Зазначила, що нотаріуса 02.06.2021 року не бачила у будинку ОСОБА_3 , проте остання була при пам`яті та розмовляла.

Згідно зі змісту ст.202 ЦК України заповіт відноситься до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Разом з тим, Цивільним кодексом України не передбачено скасування заповіту, а передбачено можливість оскаржити заповіт у суді (ст.1256 ЦК України). Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача.

Згідно із ч.2 ст.1257 ЦК України заповіт, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві, ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 від 02.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №622, з підстав, що остання через розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту.

Позивач, не погоджуючись із складеним заповітом ОСОБА_3 , вважаючи, що остання страждала на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання, у попередніх судових засіданнях клопотала про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою судді від 16.02.2024 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Ухвалою судді від 25.07.2024 року для проведення експертизи експертам Хмельницької філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» повторно направлено ухвалу про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи від 16.02.2024 року та матеріали цивільної справи №683/3779/21, а також амбулаторну картку ОСОБА_3 .

Однак у лютому 2025 року на адресу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області надійшло повідомлення від начальника філії судових експертиз Руй М. про неможливість проведення експертизи, у зв`язку із відсутністю оплати ОСОБА_2 за проведення експертизи.

Отже судом неодноразово направлялася ухвала для організації виконання посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 , однак експертиза не була проведена, оскільки позивач не оплатила її проведення.

Повторно про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, сторона позивача, не клопотала.

Натомість судом встановлено, що заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та посвідчений 02.06.2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Лавутою Ю.А., відповідає вимогам закону, посвідчений за місцем проживання ОСОБА_3 , при посвідченні заповіту приватний нотаріус діяв відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Лавути Юрія Анатолійовича про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідачі: ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Лавута Юрій Анатолійович, місце знаходження: вул. Острозького, 38 м. Старокостянтинова Хмельницької області.

Повний текст рішення суду складено 11 квітня 2025 року.

Суддя: