Справа № 604/407/25
Провадження № 2/604/269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Малиш А.А.,

розглянувши в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скориківської сільської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Скориківської сільської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2 . Однак після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 травня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче засідання позивач не з`явилась, у поданій позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник відповідача Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Скориківська сільська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копії рішення Виконавчого комітету Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №86 від 28 січня 2001 року «Про оформлення приватної власності на об`єкти нерухомого майна», виконавчим комітетом Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області вирішено доручити Підволочиському бюро технічної інвентаризації за заявками власників нерухомого майна підготовляти матеріали на оформлення об`єктів нерухомого майна за рішенням виконавчого комітету Воробіївської сільської ради. На підставі прийнятих рішень Воробіївської сіслької рад, бюро технічної інвентаризації заповнює бланк свідоцтва на право власності і оформляє їх підпису посадової особи і печаткою виконкому. Видане свідоцтво про право власності на нерухоме майна підлягає обов`язковій державній реєстрації в Підволочиському бюро технічної інвентаризації. Також даним рішенням встановлено , що згідно додатку до рішення виконкому №86 від 28 січня 2002 року «Кількість та нумерація дворів по селу Медин» ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Згідно копії заповіту від 25 серпня 2009 року, посвідченого виконавчого комітету Воробіївскої сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №37, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що йому буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 07 травня 2014 Виконавчим комітетом Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 07 травня 2014 року складено відповідний актовий запис №8. Місце смерті: с. Нове Село Підволочиського району Тернопільської області. Місце реєстрації: Виконавчий комітет Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно копії архівної довідки №221 від 28 лютого 2025 року, виданої архівним відділом Тернопільської РВА, по документам архівного фонду «Воробіївська сільська рада» у погосподарських книгах села Медин, вул. Зафігурна, 8 станом на 2014 рік значиться домогосподарство ОСОБА_3 , 1923 року народження голова господарства, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживала одна

Згідно копії довідки №419 від 27 листопада 2014 року, виданої виконавчим комітетом Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку АДРЕСА_1 разом з нею не було зареєстровано нікого.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №30/02-31 від 07 березня 2025 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове майно, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Крім того нотаріусом встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена 17 лютого 2015 року Підволочиською державною нотаріальною конторою за №34/2015. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 17 лютого 2015 року від імені ОСОБА_2 Воробіївською сілсьькою радою Тернопільської області 25 серпня 2009 року посвічено заповіт за №37. Згідно з вказаним заповітом спадкодавець все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Спадщину ОСОБА_1 прийняла у встановленому законом порядку шляхом подачі 07 травня 2015 року в державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Крім неї відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у спадковій справі немає. Спадкоємців, які за законом мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Дочка спадкодавця ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини, в тому числі і обов`язкової частки у спадщині, про що подала 17 лютого 2015 року в нотаріальну контору відповідну заяву.

Згідно копії довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №76 від 04 березня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «підстава виникнення права власності» вказано «право власності не зареєстровано».

Згідно інформації БТІ Підволочиського району №77 від 05 березня 2025 року, будинок, загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «Документи на підставі яких підтверджується право власності» вказано «право власності не зареєстровано».

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла, також звернулась до Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду.

Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328,392,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Скориківської сільської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м, з них: житлова площа 30,3 кв.м.,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків