Справа № 243/3054/25
Провадження № 2/243/999/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Рудь Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павлюк Оксана Миколаївна, до Громадської організації «Сосновий Бор» про припинення трудових відносин,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої тим, що вона з 13.04.2022 перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді покоївки. У зв`язку з військовою агресією рф проти України вона була вимушена переміститись на тимчасове проживання до м. Тернополя, у зв`язку із чим фактично припинила трудові відносини з відповідачем з 01.05.2022, але не змогла подати своєчасно відповідачу заяву про звільнення. Жодних контактів з роботодавцем вона на даний час не має. Заяву про звільнення вона надіслала відповідачу 19.02.2025 поштою, але 08.03.2025 поштове відправлення було їй повернуто. Тому вона не має можливості у досудовому порядку розірвати трудовий договір та припинити трудові відносини з відповідачем.Крім того зазначила, що на даний час вона є пенсіонером, але вважається працевлаштованою, хоча трудові відносини з відповідачем фактично припинені, у зв`язку із чим вона позбавлена щорічного перерахунку її пенсії, що порушує її права. Тому просить суд припинити трудові відносини між нею і ГО «Сосновий Бор» з 01 травня 2022 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позивні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Громадською організацією «Сосновий Бор», прийнята на роботу на посаду покоївки 13 квітня 2022 року згідно наказу № 17К від 13.04.2022.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, позивач ОСОБА_1 останній раз отримала заробітну плату від ГО «Сосновий Бор» у квітні 2022 року в сумі 4760 грн.
Як вбачається з копії заяви, позивач ОСОБА_1 19.02.2025 звернулась до відповідача із письмовою заявою про її звільнення із займаної посади з 29.04.2022 відповідно до ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Заява надіслана на адресу відповідача, але повернута через відсутність адресата за вказаною адресою.
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Громадська організація «Сосновий Бор», ідентифікаційний код юридичної особи 44330820, зареєстрована за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Камишева, будинок 21.
У частинах 1, 2 статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі N 1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі N 1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом Законів про Працю України.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або Уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено ст. 38 КЗпП України.
Відповідно до частини першої цієї статті працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Згідно до ст. 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та на даний час триває.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки внаслідок збройної агресії рф проти України, позивач була вимушена залишити місце мешкання, внаслідок чого трудові відносини між нею та відповідачем фактично були припинені, але розірвати трудовий договір з відповідачем у позасудовому порядку позивач на даний час позбавлена можливості, у зв`язку із чим з метою захисту трудових прав позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та припинити трудові відносини між сторонами.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павлюк Оксана Миколаївна, до Громадської організації «Сосновий Бор» про припинення трудових відносин - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін