Номер провадження: 22-ц/813/4646/25
Справа № 496/4816/24
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційні скарги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року, ухваленого під головуванням судді Портної О.П., у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

17.07.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 77 000,00 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 08.01.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 15 600,00 грн., строком на 300 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами.

Внаслідок невиконання умов договору, у відповідача станом на 12.06.2024 року виникла заборгованість у розмірі 151 646,80 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 15 380,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 136 266,80 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 77 000,00 грн., з яких: 15 380,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 61 620,00 грн. заборгованість за відсотками.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1138-0970 від 08.01.2023 року у розмірі 46 190,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 453,13 грн.

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено (т.1, а.с.142-152).

В апеляційній скарзі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.155-161).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Крім того, ОСОБА_1 просить розподілити судові витрати (т.1, а.с.181-188).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на її необгрунтованість (т.1, а.с.204-217).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 18.06.2025 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Сегеди С.М. на лікарняному у період з 19.05.2025 року по 30.05.2025 року, та у відпустці у період з 02.06. по 04.06.2025 року, а також у зв`язку з перебуванням судді Комлевої О.С. на лікарняному у період з 09.06.2025 року по 13.06.2025 року, а також у зв`язку з великим навантаженням цивільних справ та занятістю вказаних суддів в інших судових засіданнях, датою ухвалення цього судового рішення є 18.06.2025 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апеляційне провадження по апеляційній скарзі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було відкрито 13.03.2025 року (т.1, а.с.176), а по апеляційній скарзі ОСОБА_1 - було відкрито 25.03.2025 року (т.1, а.с.198), та згідно якихрозгляд даної справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (т.1, а.с.177-179, 199-203).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, відзив на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами та стягуючи відсотки у розмірі 30 810,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що заявлена вимога щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 61 620,00 грн. є неспіврозмірною з тілом кредиту у розмірі 15 380,00 грн., а також не відповідає принципам розумності та справедливості (а.с.142-152).

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_3 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1 (т.1, а.с.12), за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАН», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір № 1138-0970, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 15 600,00 грн., строком на 300 днів (а.с.32-43)

Згідно паспорту споживчого кредиту, процентна ставка за користування кредитними коштами складала: стандартна ставка 1095%, (3% в день), пільгова ставка 3,65% (0,01% в день), 912,50 % річних (2,5% в день) (т.1, а.с.58-61).

Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту були підписані ОСОБА_2 шляхом введення одноразового ідентифікатора.

Підписуючи договір, позичальник погодився з усіма умовами, визначеними у даному договорі, у тому числі, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Позивачем до позовної заяви було надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за зазначеним кредитним договором складає 77 000,00 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 61 620,00 грн. (т.1, а.с.62-63).

Станом на даний час заборгованість за кредитом позичальником не погашена.

Підпис відповідача під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.

Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.

Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_2 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами.

Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_2 (т.1, а.с.78), а також докази існування заборгованості у заявленому розмірі.

Проте, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 30 810,00 грн., на зазначене уваги не звернув, обґрунтувавши зменшення розміру відсотків лише тим, що стягнення відсотків у розмірі 61 620,00 грн. буде не відповідати принципам розумності, справедливості та добросовісності.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, зазначає, що позивачем не було доведено факту підписання договору саме позичальником.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) на законодавчому рівні було встановлено порядок укладення договорів в мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (ч. 3 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розмішені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст. 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону).

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п. 2.1 п.п. 10 Правил надання споживчих кредитів (далі - Правила) заявка інформація щодо бажання отримати кредит, яка надається заявником кредитодавцю, шляхом заповнення заявником усіх граф сторінки на сайті кредитодавця для підтвердження відповідності заявника умовам, які містяться у цих Правилах, та для отримання оферти (пропозиції) укласти договір (взяти на себе права та обов`язки передбачені єдиним договором (договором про відкриття кредитної лінії та Правилами). При поданні первинної заявки відбувається реєстрація заявника на сайті та формування його особистого кабінету. Наступні заявки подаються вже зареєстрованими заявниками виключно для отримання рішення про можливість надання кредиту (направлення оферти) кредитодавцем.

Відповідно до п. 5.1. Правил що після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту та відкриття відповідного рішення в особистому кабінеті, заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладання договору. Оферта (проект договору), що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення заявнику, в тому числі щодо процентів за користування Кредитом та строків сплати процентів. Після отримання заявником оферти (безпосередньо до використання заявником електронного підпису) заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.

ОСОБА_2 через особистий кабінет на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який відповідач і використала для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції про те, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що підписуючи кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма (у тому числі істотними) умовами договору.

За таких обставин, укладання кредитного договору між сторонами встановлено належними та допустимими доказами.

Крім того, у встановленому законом порядку зазначений кредитний договір позичальником спростовано не було.

В матеріалах справи міститься довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо перерахування 08.01.2023 року коштів у розмірі 15 600,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням платежу: видача кредитних коштів за договором № 1138-0970 від 08.01.2023 року (т.1, а.с.78). А тому колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що позивачем не було доведено факт перерахування на її рахунок кредитних коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається також на те, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладання договору на умовах, які зазначені у позові.

Крім того, апелянт зазначає, що розрахунок заборгованості є внутрішнім документом установи та не містить відомостей, що дозволили б перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк та правильність нарахування відсотків.

Разом з тим, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано: кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, які зазначають усі істотні умови договору та які підписані позичальником шляхом накладення одноразового ідентифікатора, довідку про перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 1138-0970 від 08.01.2023 року, довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Тобто усі ці докази, в їх сукупності, свідчать про укладання між сторонами договірних зобов`язань.

Апелянт ОСОБА_1 також посилається на те, що позивачем пред`явлено позов до ОСОБА_3 , тоді як прізвище відповідача є ОСОБА_1 .

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що зміна прізвища відповідача, про що вказано вище, не звільняє останню від сплати заборгованості за кредитним зобов`язанням.

Крім того, про зміну прізвища відповідача позивачу стало відомо лише під час розгляду справи у суді першої інстанції, після отримання відповіді на запит суду про місце реєстрації відповідача.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»підлягає задоволенню, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2025 року, в частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 30 810,00 грн. скасуванню, з ухваленням постанови, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»заборгованість за відсотками за договором про відкриття кредитної лінії № 1138-0970 від 08.01.2023 року у розмірі 61 620,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, остання не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, зважаючи на те, що апеляційна скарга ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

Крім того, судом першої інстанції з відповідача на користь позивача було стягнуто судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 453,13 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 969,27 грн. (2 422,40 грн. 1 453,13 грн. = 969,27 грн.).

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 4 602,87 грн. (3 633,60 + 969,27 =4 602,87 ), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за відсотками у розмірі 30 810,00 грн., скасувати.

Ухвалити в цій частині постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , заборгованість за відсотками за договором про відкриття кредитної лінії № 1138-0970 від 08.01.2023 року у розмірі 61 620,00 (шістдесят одну тисячу шістсот двадцять гривень 00 копійок).

В іншій частині рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , судовий збір у загальному розмірі 4 602,87 (чотири тисячі шістсот дві гривні 87 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева