П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Київ

Справа № 373/2598/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9132/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядкуписьмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал». в особі представника Тараненка А.І., 19.11.2024 через систему «Електронний суд» звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021 у розмірі 26 325,85 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 511587128 дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-1, строк дії якого закінчується 28.11.2019. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 157 від 26.10.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з урахуванням Додаткових угод до нього ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021 на загальну суму 18 327,91 грн.

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 325,85 грн.

30.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 26 325,85 грн.

Відповідач не виконувала умови договору належним чином, не повністю сплачувала платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.

Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 26 325,85 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту - 6 439,50 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 19 886,35 грн. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 30.09.2024 - 08.10.2024.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021 у розмірі 6 439 (шість тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 50 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 49 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованих процентів за період з 23.07.2021 по 30.10.2023 у розмірі 19 886,35 грн тат витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, що становить 6 439,50 грн. підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума ґрунтується на вимогах закону та підтверджена письмовими доказами. Позовна вимога в частині стягнення нарахованих процентів за період з 23.07.2021 по 30.10.2023 у розмірі 19 886,35 грн задоволенню не підлягає, оскільки не обґрунтована позивачем та не підтверджена матеріалами справи. Зокрема, розрахунками заборгованості, що складені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Із розрахунків заборгованості неможливо встановити строки, в які мали бути повернені кошти кредиту, що позбавляє можливості обрахувати відсотки за їх користування. Також, з розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала періодичні погашення кредитної заборгованості різними сумами та датами. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами та строки їх повернення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 12 березня 2025 року представник ТОВ «Юніт Капітал» через підсистему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в обґрунтуванні доводів якої вказує на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не взяв до уваги надані докази та положення договору, які регулюють весь порядок нарахування відсотків, а також взаємні права та обов`язки сторін при невиконанні або неналежному виконанні зобов`язань, що призвело до неповного аналізу справи та дослідження не всіх фактичних обставин справи.

Зазначає, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 22.08.2021 року. Відповідно до п. 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 284,70 (двісті вісімдесят чотири цілих сім десятих) процентів річних, що становить 0,78 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Таким чином нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою відбувалось за наступною формулою: A - тіло кредиту B - строк кредиту C - відсоток в день D - нарахований відсоток за день в грн. E - відсоток за весь строк кредитування в грн. E = A*B*D/100 D = E/B (17520*30*0,78/100 = 4099,68 4099,68/30 = 136,66 грн.) - здійснювалось нарахування процентів від 23.07.2021 - 22.08.2021 (що вбачається в розрахунку заборгованості підготовлений ТОВ (Манівео швидка фінансова допомога).

Наголошує на тому, що підписавши договір, позичальниця погодилася на укладення договору саме на таких умовах, в тому числі й щодо автопролонгації строку кредитування на 90 днів, що з врахуванням принципу свободи договору, визначеного ст.ст. 6, 627 ЦК України. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (Пункт 1.12.2. Договору). Нарахування процентів за Базовою процентною ставкою відбувалось за наступною формулою: 6 439,50*90*2,30/100 = 13 329,76 13 329,76/90 = 148,11 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 25.09.2021 - 26.10.2021 (що вбачається в розрахунку заборгованості підготовлений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»). Наступними факторами жодних нарахувань не здійснювалось.

Також зазначає, що за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином стверджує, що умовами кредитного договору № 663957715 від 20.08.2021 та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: 1. За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором. 2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення.

Відтак просить рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року по справі № 373/2598/24 в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами та витрат на професійну правничу допомогу - скасувати. Постановити у справі нове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі. Стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021 в розмірі 26 325,85 грн. та суму судових витрат понесених в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та 3 633,60 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу Стрижеусу А. М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року витребувано матеріали справи № 373/3598/24 з -Хмельницького міськрайонного суду Київської області та відкрито апеляційне провадження у справі за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

01 квітня 2025 року матеріали справи № 373/3598/24 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 23.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 511587128. Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 17 520,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Кредитодавець надав перший Транш за Договором в сумі 17520,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернений до 22.08.2021 (п. 1.3).

Договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Платіжним дорученням від 23.07.2021 підтверджене перерахування коштів в сумі 17 520,00 грн на платіжну картку Позичальника згідно договору № 511587128 від 23.07.2021.

28.11.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у Реєстрі боржників.

28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений ряд додаткових угод про продовження строків дії договору факторингу. З урахуванням визначених строків дії договору факторингу та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії з 28.11.2018 по 31.12.2024.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог № 157 від 26.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги № п/п 338 до ОСОБА_1 за кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021 в загальному розмірі 18327,91 грн, з яких: 6 439,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11888,41 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Позивач надав до суду розрахунок заборгованості саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 26.10.2021. Відповідно до цього розрахунку, заборгованість за кредитним договором становить 18 327,91 грн., з яких: 6 439,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11888,41 грн. - сума заборгованості за відсотками. В розрахунку заборгованості відображено часткову оплату відповідачем боргу за кредитним договором, як в частині процентів за користування кредитними коштами, так і в частині тіла кредиту.

30.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників до Договору, в тому числі за № п/п 3752 до ОСОБА_1 за кредитним договором №511587128 від 23.07.2021, яка має заборгованість в загальному розмірі 26 325,85 грн., з яких: 6 439,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 886,35 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, що також вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», станом на 30.10.2023.

30.09.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до цього договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 511587128 від 23.07.2021, яка має заборгованість в загальному розмірі 26325,85 грн., з яких: 6 439,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 886,35 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Факт отримання кредитних коштів Відповідач в цій справі не оспорював.

Станом на дату подачі позову загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором, яку хоче стягнути Позивач, становить: 26325,85 гривень, а саме:

- прострочену заборгованість за тілом кредиту 6 439,50 гривень;

- прострочену заборгованість за нарахованими процентами 19 886,35 гривень,

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідач повернув цю суму заборгованості у строк, передбачений договором матеріали справи не містять, що і стало причиною для звернення з позовом до суду.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 23 липня 2021 року правочину. Факт укладення кредитного договору між сторонами встановлено судом першої інстанції, сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.

Кредитор належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 23.07.2021 кошти в сумі 17 520,00 грн. на платіжну картку ОСОБА_1 .

Представником позивача також доведено належними та допустимими доказами перехід до ТОВ «Юніт Капітал» за факторинговими договорами права грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором відповідно до глави 47 ЦК України. Заперечення боржника проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні відсутні.

До позовної заяви було надано два розрахунки заборгованості (один від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у період від 23.07.2021 року до 26.10.2021 року на а. с. 119-121; один від ТОВ «Таліон Плюс» у період від 26.10.2021 року до 19.12.2021 року) які не можна назвати чіткими та повними.

Розрахунок заборгованості від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» взагалі не містить інформації щодо періоду з 22.09.2021 року до 23.09.2021 року, та містить прогалини в нарахуваннях процентів у певні дні.

За наведених обставин, із врахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, потрібно звернути увагу на відсутність обґрунтованого розрахунку позивачем, відсутність у ньому періодів прострочення та даних про те, яка процентна ставка підлягала застосуванню протягом кожного з періодів, з огляду також на те, що умовам договору визначено фактично декілька альтернативних строків, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, та можливе застосування відсоткової ставки у чотирьох різних розмірах 0,78 %, 1,31 %, 1,70 % або 2,30 % залежно від строку та розміру внесення платежів.

Окрім цього, умови договору (п. 1.9.3) передбачають зміну вже встановленої та нарахованої процентної ставки в минулому, на більшу, фактично встановлюючи її як вид неустойки за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами в межах самого строку кредитування, та відрізняється від природи. Підвищення процентної ставки прив`язане до прострочення має каральний характер та відрізняється від плати за правомірне користування коштами. Перерахунок назад вже нарахованих процентів пов`язане з порушенням обов`язку у договорі - це фактично отримання додаткової суми за вже спожитий час, а отже виступає санкцією в розумінні законодавства.

Відтак суд позбавлений можливість навести власний розрахунок заборгованості через непослідовні умови договору в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами. Відповідач у свою чергу не звертався з вимогами про визнання положень договору недійсними.

На думку колегії суддів, відсутність детального розрахунку не підтверджує правильності нарахування відсотків за кредитним договором, наявності у позичальника боргу у розмірі, заявленого до стягнення кредитодавцем. Надані позивачем документи та доводи апеляційної скарги лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.

Верховний Суд у своїй практиці багато разів констатував, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю дослідити проведений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум.

Відтак Київський апеляційний суд дослідив надані позивачем розрахунки заборгованостей, та дійшов висновку про їх неповноту та суперечливість. Суд не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок, якщо не погоджується з тим, який подав позивач; однак незгода з розрахунком не є підставою для відмови у позові загалом - слід стягнути лише доведену частину.

07 червня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22) висловив наступні висновки: «Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі».

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими простроченими відсотками за користування кредитом.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ТОВ «Юніт Капітал» без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до ВерховногоСуду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна