ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/6453/23
Номер провадження 22-ц/818/1298/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2024 року в складі судді Попової В.О. по справі № 644/6453/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 18 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 376681044 за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25760 грн строком на 126 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,69 від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит.

На договорів факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (з урахування додаткових угод до нього, якими продовжено строк договору) та № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 376681044 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

На підставі договору факторингу № 01/04082023 від 04 серпня 2023 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відчужено ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача на загальну суму 37 475 грн 76 коп., з яких 18 740 грн 63 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 735 грн 13 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судові витрати.

05 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких просив позов залишити без задоволення.

Пояснення мотивовано тим, що позивач не набув право вимоги за спірним кредитним договором у встановленому законом порядку.

На час укладання договору відступлення права грошової вимоги № 28/118-01 від 28 листопада 2018 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ще не існувало кредитних відносин, що унеможливлює відступлення права вимоги за кредитним договором від 18 липня 2021 року первісним кредитором на підставі вищевказаного правочину.

Надана до суду виписка по рахунку за кредитним договором не є бухгалтерським документом та не містить відомостей про всі банківські операції. Також долучені до позову копії кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, Алгоритму дій споживача в електронно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Довідки по кредиту, Заявки на отримання кредиту не містить підпису позичальника.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2024 року позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 376681044 від 18 липня 2021 року у розмірі 37 475 грн 76 коп., з яких: 18 740 грн 63 коп. сума заборгованості за тілом кредиту та 18 735 грн 13 коп. - сума заборгованості за процентами, а також 2 147 грн 20 коп. судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 5 000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Також, враховуючи обставини справи, вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції вважав за необхідне компенсувати позивачу 5000 грн витрат на правничу допомогу.

На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач фактично не набув прав кредитора, оскільки на момент відступлення права грошової вимоги первинним кредитором ним не було укладеного кредитного договору, у зв`язку з чим підстави для стягнення заборгованості відсутні.

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Оскільки, кредитний договір № 376681044 між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено 18 липня 2021 року, то на момент відступлення прав грошової вимоги боргових зобов`язань не існувало.

Позивачем неправомірно нараховано відсотки за ст.1048 ЦК України протягом 126 днів. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» сторонами погоджено строк кредитування 14 днів, а у разі неповернення заборгованості здійснюється нарахування процентів за ст. 625 ЦК України протягом ще 126 днів додатково.

Одночасне застосування положень ст. 1048 ЦК України та ст. 625 ЦК України суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, а тому відповідно до усталеної судової практики регулятивна норма частини 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Посилався на неможливість застосування положень ст.625 ЦК України на час дії воєнного стану.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 18 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 376681044 в електронній формі, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит на суму 25760 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ( а. с. 11-13).

Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається строком на 126 днів. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку, на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до пункту 1.4. умов договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69% в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка).

Згідно пункту 1.5 договору на умовах, викладених в п. 1.6, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50%, що становить 1,30% в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка).

Пунктом 1.6 кредитного договору передбачено, що умови нарахування процентів за дисконтною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує за датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованості за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосується знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

За п.1.6.1 за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою загальні витрати за Кредитом складають 26278,28 грн, орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 52038,28 грн.

Пунктом 1.9 визначено, що проценти за користування кредитом в розмірі, передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться у користуванні у позичальника.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: "www.moneyveo.ua".

Кредитний договір та додатки до нього підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (МNV3SX78) ( а. с. 13 зворот).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту "КОМФОРТ" до Договору № 376681044 від 18 липня 2021 року сума кредиту 25760 грн. Строк кредитування -126 днів. Мета отримання кредиту - на споживчі цілі. Спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7) шляхом заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. Процентна ставка, процентів річних 251,85; тип процентної ставки - фіксована. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, процентів річних 1006,93. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 21 липня 2021 року (а.с. 9-10).

На виконання умов вказаного Кредитного договору 18 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано 25760 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 хххх хххх 8162 (а.с. 14).

15 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до Договору № 376681044 від 18 липня 2021 року, якою сторони дійшли згоди продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за Договором, та строк наступного чергового платежу на 14 днів (а.с. 44).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (далі - Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу) згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а. с. 38-41).

У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору).

За п. 8 1. Договору він набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони).

Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 згідно з п.8.2 було встановлено до 28 листопада 2019 року.

Додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 25 від 21 жовтня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року внесені зміни до вказаного договору факторингу, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2021 року включно (а. с. 27-29, 129-135).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за відповідачем обліковується заборгованість за кредитним договором № 376681044 від 18 липня 2021 року: за тілом кредиту 18740,63 грн, нараховані проценти-18735,13 грн. Загалом ОСОБА_1 за вказаним договором сплачено 16088 грн (а. с. 141- 144).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 163 від 07 грудня 2021 року, складеного на виконання Договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» передано права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 376681044 від 18 липня 2021 року у розмірі 37475,76 грн, з яких 18740,63 основний борг, 18735,13 заборгованість по відсоткам (а.с. 50).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (а. с. 21-24).

Відповідно до п. 8.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди: № 2 та № 3 відповідно, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 05 серпня 2020 року до 30 грудня 2024 року включно (а.с. 45, 51).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 ТОВ «Таліон Плюс» відчужено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 376681044 від 18 липня 2021 на загальну суму 37 475 грн 76 коп. (а.с. 64-65).

04 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №01/04082023, згідно з яким Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Фактору Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту). Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (а.с. 57-60).

Відповідно до реєстру боржників від 04 серпня 2023 року до вказаного договору факторингу до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 (№147), кредитний договір № 376681044 від 18 липня 2021 року, загальна заборгованість 37475,76 грн, з яких тіло кредиту 18740,63 грн, проценти 18735,13 грн (а.с. 62-63).

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина 1 ст.633 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цьогоЗакону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Зважаючи, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, то цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 .

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови договору, на виконання кого ОСОБА_1 отримано кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості, розмір якої не спростовано відповідачем.

Заперечення ОСОБА_1 щодо безпідставного нарахування відсотків не ґрунтуються на законі, та спростовуються умовами договору та додаткової угоди, яким погоджено строк кредитування 126 днів, який в подальшому продовжено ще на 14 днів, а тому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» правомірно нараховано відсотки у цей період на підставі статті 1048 ЦК України.

У відповідності до частини 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За частино 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року в справі № 303/2983/19 (провадження № 61-4745св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).

На час укладання кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами, а тому, у разі якщо він вважав їх для себе неприйнятними та несправедливими, мав можливість відмовитися від вказаної угоди та укласти правочин з іншим контрагентом на інших умовах. Підписанням договору відповідач підтвердив, що перед укладенням договору йому була надана вся необхідна інформація, він ознайомлений з умовами правил надання коштів у позику, у тому числі й щодо строку кредитування, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Заперечення ОСОБА_1 , про відсутність підстав нарахування штрафних санкцій у період воєнного стану є необґрунтованими, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості борг виник у період з 18 липня 2021 року до 07 грудня 2021 року, тобто, до початку військової агресії рф проти України.

Доводи відповідача, що позивач не набув права вимоги до нього, оскільки договір факторингу між первісним кредитором укладено до виникнення кредитних зобов`язань є необґрунтованими. Колегія суддів звертає увагу, що додатковими договорами строк дії договорів факторингу було пролонговано, а також, що умовами вказаних договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги.

Зважаючи, шо відповідний реєстр про передачу права вимоги до ОСОБА_1 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано 07 грудня 2021 року, тобто вже після укладання 18 липня 2021 року позичальником спірного кредитного договору, право вимоги до відповідача було відступлена до ТОВ «Таліон Плюс» та подальших кредиторів, останнім з яких є ТОВ «Юній Капітал», у встановленому законом порядку.

Отже, договір факторингу укладено у встановленому законом порядку, не визнано недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина