"22" травня 2025 р. Справа № 363/2725/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши заяву Димерського комбінату комунальних підприємств про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся Димерський комбінат комунальних підприємств з заявою про видачу судового наказу зі стягнення боргу за комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали поданої заяви про видачу судового наказу, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу судом встановлено, що вимога Димерського комбінату комунальних підприємств стосується солідарного стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг. При цьому боржником, тобто особою, яка зобов`язана задовольнити майнову вимогу Димерського комбінату комунальних підприємств як кредитора, вказуються дві особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у зв`язку з цим суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У ч. 3 ст. 19 ЦПК України розкривається суть наказного провадження як такого, що призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року зазначається, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови - наявність спору про, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг є однією з вимог, за результатами розгляду якої судом може бути видано судовий наказ, якщо з поданої заяви та додатків до неї підтверджується наявність у заявника відповідної матеріально-правової вимоги та її безспірність.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як слідує з положень вказаного нормативно-правового акту, житлово-комунальні послуги надаються виконавцем такої послуги на підставі укладення зі споживачем послуги відповідного договору.

У свою чергу відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» саме на споживача покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Вказані положення узгоджуються та підтверджуються приписами ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», з яких слідує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Отже, сукупний аналіз наведених положень законодавства дає можливість зробити висновок, що обов`язок своєчасної оплати за житлово-комунальні послуги покладається саме на споживача такої послуги, тобто або на власника (співвласника) нерухомого майна, що обслуговується, або на іншу особу, яка користується об`єктом нерухомості, житлово-комунальними послугами і з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

В усіх документах долучених до заяви, що стосуються нарахування, оплати та розрахунку заборгованості за надані комунальні послуги зазначається саме ОСОБА_2 .

Однак до заяви про видачу судового наказу не додано жодного підтверджуючого документа, зокрема, витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого б вбачалося наявність у ОСОБА_1 права власності чи іншого речового права на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити наявність правових підстав для нарахування ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги.

Відтак, з поданої суду заяви та додатків до неї вбачається лише часткове підтвердження матеріально-правової вимоги Димерського комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_2 , як індивідуального споживача житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою, за якою розташований будинок. У той же час матеріали поданої заяви не містять жодного документа, з якого можна було б встановити наявність певних юридичних фактів (зокрема, наявність права власності, фактичне використання наданих комунальних послуг тощо), які були б підставою для виникнення в ОСОБА_1 обов`язку оплати комунальних послуг перед Димерським комбінатом комунальних підприємств.

Отже, наявність матеріально-правової вимоги Димерського комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, а тим більше безспірність такої вимоги з поданої заяви та додатків до неї встановити та підтвердити неможливо.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на те, що заявником була заявлена вимога щодо солідарного стягнення заборгованості з двох боржників, борговий обов`язок одного з яких підтверджено, а іншого - не встановлено і не підтверджено на підставі поданих документів, то суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з цієї підстави.

Керуючись ст. ст. 19, 160-167, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Димерського комбінату комунальних підприємств про видачу судового наказу зі стягнення боргу за комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявникові його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя І.Ю. Котлярова