1Справа № 335/8788/24 2/335/202/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., представника позивача Фарзаєвої К.А., представника відповідача адвоката Комарніцької Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2021 між Концерном «МТМ» та відповідачем укладено типовий договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 72204711 після того як останній був розміщений 02.10.2021 на офіційному сайті позивача. Згідно укладеного договору об`єктом теплопостачання є приміщення №14 площею 157,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить відповідачу на праві власності, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не оплачував надані йому за адресою: АДРЕСА_2 , послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 у нього утворилась заборгованість в розмірі 58 645,11 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 07.08.2024 відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

20.08.2024 від представника відповідача адвоката Комарніцької Л.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.54-58, Т.1), в якому зазначили, що твердження позивача про те що «Враховуючи знаходження в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення вказані приміщення є опалювальними. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання..» не відповідає дійсності. Так, нежитлове приміщення № 14 площею 157,8 м2 за адресою АДРЕСА_1 оснащене опаленням від автономного джерела - газового котла АОГВ-12, гаряче водопостачання також здійснюється від автономного джерела - газового котла АОГВ -12. Послуги з постачання теплової енергії від мереж централізованого опалення будинку відповідач не отримує. Відповідач набув право власності на житлові приміщення (квартири АДРЕСА_3 ) в 2011 році.

Попереднім користувачем житлових приміщень ТОВ «ЛЕГАЛ» був укладений договір з філією Концерну МТМ Ленінського району № 101773 від 01.12.2006р. За умовами договору (додаток №1 до договору № 101773 від 01.12.2006р.) теплопостачальна організація відпускає споживачу (ТОВ «ЛЕГАЛ») теплову енергію в гарячій воді в обсягах Q рік =0,43 Гкал на об`єкти - ізольовані транзитні трубопроводи домової системи опалення в межах викуплених приміщень №13,№14 першого поверху по АДРЕСА_1 . В додатку №2 до договору № 101773 від 01.12.2006р. була узгоджена Схема межі поділу теплової мережі . В Схемі зазначено що стояки системи опалення ізольовані та пропущені транзитом у стінах. Сторонами договору складено також Акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідності сторін (додаток №4 до договору). В Акті встановлено що межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між Теплопостачальною організацією та Споживачем є зовнішня поверхня стіни теплової камери в бік Споживача, в якій встановлені засувки на відлуження до споживача по ходу теплоносія, яка належить Теплопостачальній організації, (копія договору додається)

Таким чином, зазначають, що відповідач придбав житлові приміщення АДРЕСА_3 , які на момент придбання вже були відключені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

В 2012 році згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.01.2012 № 53/1 зазначене житло було переведено до нежитлового фонду і об`єднане та оформлене як єдине нежитлове приміщення №14 за ОСОБА_1 .

Згідно розробленого приватним підприємством «Гарантпроект» Робочого проекту «Реконструкції нежитлового приміщення №13,№14 по вул. Перемоги, 40 під офіс» опалення офісу запроектовано від автономного джерела - газового котла АОГВ-12. встановленого в окремому приміщенні, (стор. 8 Робочого проекту).

09.08.2012 за № ЗП 1 в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області була зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт.

05.10.2012 за № ЗП 1 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області була зареєстрована Декларація про готовність об`єкту до експлуатації офіс як єдине нежитлове приміщення №14 після реконструкції нежитлових приміщень 13,14 по АДРЕСА_1 .

Згідно п.12 Декларації про готовність об`єкту «Техніко-економічні показники [об`єкта» - гаряче водопостачання від автономного джерела - газового котла АОГВ-12, опалення: від автономного джерела - газового котла АОГВ-12.

Тобто, об`єкт був введений в експлуатацію з опаленням та гарячим водопостачанням від автономного газового котла АОГВ-12.

29.01.2012 було проведено реєстрацію права власності на зазначене нерухоме (Свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , Витяг про державну реєстрацію прав ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.11.2012 серія СЕІ №830383).

Таким чином, зазначають, що приміщення АДРЕСА_4 , яке належить відповідачу, не приєднано до централізованого опалення та гарячого водопостачання. Як зазначено в Схемі межі поділу теплової мережі (додаток №2 до договору № 101773 від 01.12.2006) - в стінах вказаного нежитлового приміщенні проходять транзитні трубопроводи опалення, які виконують функцію подачі теплової енергії для приладів опалення, тобто функцію транзиту теплоносія.

Далі у відзиві зазначили, що зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається що Позивачем зроблений розрахунок за період з листопада 2021 року по березень 2024 року поставленої теплової енергії за опалювальне приміщення, що є помилковим.

Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV Методики.

Позивач вимагає стягнути з відповідача теплову енергію за опалювальне приміщення, проте, як вже було зазначено - нежитлове приміщення, яке належить відповідачу опалюється від автономного джерела (газового котла) та від`єднано від централізованого опалення та гарячого водопостачання. Внаслідок цієї помилки позивачем застосована невірна формула для визначення кількості теплових втрат та, відповідно, заборгованість за період з листопада 2021 по березень 2024 є необґрунтованою та неправомірною.

Звернули увагу на те, що в цій справі предметом позову є заборгованість з оплати послуги з постачання теплової енергії, а підставою - факт її отримання відповідачем через приєднання до централізованої мережі, що передбачає застосування певних положень Методики № 315 для розрахунку їх оплати, зокрема, з використанням показань будинкового приладу обліку та урахуванням розміру опалювальної площі приміщення.

Тому, враховуючи наведені у відзиві обставини, вважають, що вимоги позивача із заявлених ним підстав є необґрунтованими, а тому просили відмовити в задоволені позову.

29.08.2024 представником позивача було надано відповідь на відзив (а.с. 99-103, Т.1), в якій зазначено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення 14 споживача ОСОБА_1 знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно наданих відповідачем у листопада 2023 року документів, є приміщенням з індивідуальним опаленням.

У відповідності до п. 24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315». Згідно цієї Методики для приміщень з індивідуальним опаленням застосовується формула 15, згідно якої визначається доля ЗБП (загально-будинкових потреб).

В житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 обсяги теплової енергії на ЗБП визначаються як частка 25 % від загальних обсягів споживання теплової енергії в розрахунковому періоді (згідно п. 8 розділу IV).

Для будинків, в яких наявні приміщення з індивідуальним опаленням, згідно п. 9 розділу IV для розрахунку ЗБП будинку застосовується коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі. Коефіцієнт розраховується за формулою 26 Методики. Таким чином, обсяг споживання теплової енергії за загально-будинкові потреби здійснюється за формулою 25 Методики.

Далі у відповіді на відзив зауважили на тому, що за період з листопада 2021 року по березень 2023 року нарахування на приміщення споживача виконувались без врахування індивідуального опалення, а саме пропорційно опалювальній площі приміщення. Після надання споживачем документів на автономне опалення, з листопада 2023 року по березень 2024 року нарахування виконувалися як для приміщення з індивідуальним опаленням. Також у грудні 2023 року був виконаний перерозподіл теплової енергії у будинку та зроблено перерахунок за період з листопада 2021 року по березень 2023 року.

Загальна сума нарахувань споживача ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по березень 2024 року складає 58 645, 11 грн., а саме: умовно-змінна частина 26 660,89 грн. з ПДВ; умовно-постійна частина 31 354,22 грн. з ПДВ; абонентська плата 630,00 грн. з ПДВ.

З огляду на зазначене, вважали аргументи відповідача, викладені у відзиві, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, нормативно не обґрунтованими, тому просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

16.09.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.125-126, Т.1), в яких представник відповідача зазначила, що У відповіді на відзив позивач підтверджує факт того що приміщення відповідача обладнано індивідуальним опаленням. Зазначає про те, що після надання відповідачем документів на автономне опалення, з листопада 2023 року по березень 2024 року нарахування виконувались як для приміщення з індивідуальним опаленням.

За період з листопада 2021 року по березень 2023 року позивачем здійснено нарахування як за опалювальне приміщення. Проте, документи надані відповідачем позивачу (декларація про готовність об`єкту до експлуатації від 05.10.2012р. за № ЗП 1) свідчать про те, що в листопаді 2021 року індивідуальне опалення вже було законно встановлено. Більш того, відповідачем до відзиву було надано копію договору з філією Концерну МТМ Ленінського району № 101773 від 01.12.2006 року, з якого слідує, що в 2006 році позивач вже був обізнаний що в приміщенні встановлено автономне опалення. Так, в додатку №2 до договору № 101773 від 01.12.2006 з позивачем була узгоджена Схема межі поділу теплової мережі. В схемі зазначено, що стояки системи опалення ізольовані та пропущені транзитом у стінах. Обізнаність позивача про встановлення індивідуального опалення в приміщенні відповідача підтверджується тим фактом, що відповідач не отримував щомісячні рахунки на оплату спожитої теплової енергії. Приймаючи до уваги надані до суду документи, які свідчать про законність встановлення в приміщенні відповідача автономного опалення нарахування грошових коштів за спожиту теплову енергію у період з листопада 2021 року по березень 2023 року без врахування факту наявності індивідуального опалення є, на переконання відповідача, є неправомірним.

Далі зазначили, що позивач надав до позову інформацію про нарахування за послугу з постачання теплової енергії, втім розрахунок таких нарахувань позивачем не наведений. Відсутній детальний розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію місць загального користування, в якому були б зазначені всі необхідні показники формули розрахунку, які повинні обов`язково вказуватись у виставлених рахунках.

Так, наприклад, відповідачу незрозуміло яким чином позивачем обчислювались друга ставка умовно-постійна частина двоставкового тарифу. Так, згідно п. 27 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 - умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії.

Як слідує з цього Порядку та можна побачити з таблиці «Інформація по нарахуванням споживача» однією із складових цього тарифу є - навантаження, гкал/ годину.

У відповідності з п. 1.3. Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 Україна 244-94) норма витрати палива та теплової енергії (теплоти) - це показник витрат зазначених ресурсів на виробництво випадку - це витрата теплової енергії для нормального опалення житлового та громадського фонду з розрахунку на 1 м2 загальної опалюваної площі на 1 м3 об`єму будов (за зовнішнім обміром), гарячого водопостачання на одного споживача житлового та громадського фонду, а також витрата палива на ті ж самі потреби. Тобто для розрахунку навантаження, гкал/годину враховується загальна опалювальна площа.

Згідно п.3 ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та Водопостачання» від 22.06.2017 № 2119 - VIII - загальний обсяг теплової енергії розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Слово «пропорційно», на думку представника відповідача, є ключовим в зазначеному нормативно-правовому акті та однозначно вказує, що в розрахунку кількості відпущеного тепла мають бути значення, які між собою пропорційні.

Отже, не може бути одного розміру умовно-постійна частина двоставкового тарифу при розрахунку плати за приміщення з опаленням і умовно-постійна частина двоставкового тарифу при розрахунку оплати за приміщення з індивідуальним опаленням.

Втім, як можна побачити з таблиці «Інформація по нарахуванням споживача» стовпчик 14 (навантаження гкал/годину) з листопада 2023 року (з моменту врахування індивідуального опалення) змінився лише на 0,001, тоді як загальна опалювальна площа відповідача складає «0» кв.м. Тобто, на переконання відповідача, позивач не здійснив коригування навантаження гкал/годину у зв`язку із відсутністю опалювальної площі у споживача.

Таким чином, представник відповідача переконана, що зазначені в позові суми заборгованості за період з листопада 2021 року по березень 2023 року є незаконним так як нараховані як за опалювальне приміщення, тоді як факт встановлення індивідуального опалення позивачу відомий принаймні з 2006 року, а нараховані суми за період з листопада 2023 року по березень 2024 року необґрунтовані так як відсутній детальний розрахунок всіх складових частин двоставкового тарифу (умовно-постійної частини тощо) з посиланням на нормативно-правові акти. Наполягали на відмові у позові в повному обсязі.

11.12.2024 з боку представника відповідача адвоката Комарніцької Л.А. надійшли додаткові пояснення (а.с. 155-157, Т.1), в яких вона зазначила, що 22.11.2024 надійшла відповідь на адвокатський запит вих. № 6824/42-12191 від 19.11.2024, в якій зазначалось, що «житловий будинок АДРЕСА_1 обладнаний приладом комерційного обліку теплової енергії типу SHARKY 775 зав. № 53685541, за показаннями якого визначаються загальні обсяги споживання з постачання теплової енергії квартирами та приміщення будинку.

Нежитлове приміщення №14 перебуває у власності/користуванні ОСОБА_1 обладнано системою індивідуального опалення (..) Відповідно до п.38 Правил №830 - споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.. »

Також у відповіді на адвокатський запит позивачем зазначалась формула за якою Концерн визначає обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення та наводився розрахунок умовно-змінної та умовно постійної частини тарифу за послугу з постачання теплової енергії та абонентської плати.

Втім, на переконання представника відповідача, нормативно-правового обґрунтування нарахувань умовно-змінної та умовно-постійної частина тарифу за послугу з постачання теплової енергії та абонентської плати не було наведено.

Далі вказали, що в зазначений в позові період ( листопад 2021 - березень 2024) правовідносини, які виникають в процесі споживання теплової енергії, регулюються серед іншого Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - перша редакція Методики 315) і наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2022 № 358, яким внесено зміни до Методики № 315 (далі - друга редакція Методики № 315).

Відповідно до термінів передбачених Методикою в першій редакції:

- опалюване приміщення - приміщення будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

- неопалюване приміщення - приміщення у будівлі, яка забезпечується тепловою енергією від централізованого або автономного джерела теплопостачання та у якому не нормується температура внутрішнього повітря і відсутні опалювальні прилади будь- якого типу.

Таким чином, як вважає представник відповідача, нежитлове приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_2 , що належить відповідачу - підпадає під термін неопалюване приміщення.

В новій редакції поняття «неопалюване приміщення» виключили та з`явились інші терміни:

опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря;

приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Вказала на те, що позивач не заперечує факт, що приміщення відповідача належить до приміщень з індивідуальним опаленням це зазначається у відповіді на відзив від 26.08.2024 позивача та у відповіді № 6824/42-12191 від 19.11.2024 на адвокатський запит.

Поряд з тим позивачем нараховані відповідачу:

- умовно-змінну частину тарифу за період з листопада 2021 року по березень 2024 року в сумі 26 660,91 грн;

- умовно-постійну частину тарифу за період з листопада 2021 року по березень 2024 року в сумі 31 354,25 грн;

- абонентську плату в розмірі 525 грн.

В наданому розрахунку умовно-постійної частини тарифу за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року значиться постійна кількість Гкал по тепловому навантаженню на приміщення відповідача - 0,01593966 Гкал/год.

В період з листопада 2023 року по березень 2024 року теплове навантаження складає 0,01593846 Гкал/год. На думку представника відповідача, вірогідно зменшення відбулось у зв`язку із уточненням площі приміщення відповідача (159,0 157,8 м кв).

Далі представник відповідача зазначає, що як слідує з таблиці розрахунку умовно-постійної частини тарифу розмір теплового навантаження на опалення приміщення був визначений шляхом ділення площі всього будинку (2051,41 кв.м) на теплове навантаження всього будинку (0,205652691Гкал/год) та множення на площу приміщення відповідача (157,8 м кв). В результаті позивач визначив теплове навантаження на неопалювальне приміщення в кількості 0,01593846 Гкал/ год.

Таким чином, представник відповідача вважає, що такий показник суперечить іншим показникам позивача які наведені в таблиці нарахувань умовно-змінної частини тарифу. Так, у рядку 8 «Обсяг опалення приміщення Гкал» в таблиці умовно-змінної частини тарифу зазначений показник «0». Тобто позивач наводить суперечливі дані в одній таблиці нарахування здійсненні як для опалювального приміщення, а в іншій як для приміщення, що не опалюється позивачем.

Згідно п.п.3 п.5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води що затверджений Постановою КМУ №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» - умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії.

На думку представника відповідача, фактично позивач нарахував умовно-постійну частину тарифу на об`єкт теплоспоживання - приміщення відповідача площею 157,8 м кв. В той же час зазначене приміщення від`єднано від мереж теплопостачання позивача та має індивідуальне опалення тобто не є об`єктом теплоспоживання.

Для визначення теплового навантаження на будівлю застосовується формула 2.12 КТМ 204 України 244-94.

В розшифровці формули зазначено, що tвн = 18оС - усереднена розрахункова температура внутрішнього повітря опалюваних будинків. Тобто, теплове навантаження розраховується виключно для приміщень, де встановлена нормативна температура + 18оС.

В таблиці № 4 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки» та аналогічній таблиці № 2 ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки» для неопалювальних приміщень нормативна температура не визначена. Таким чином, теплове навантаження для неопалювальних приміщень згідно 2.12 КТМ 204 України 244-94 не розраховується, а тому нарахування по умовно-постійній частині тарифу є безпідставним.

Більш того, представник відповідача вважає, що в п.9.3, п. 9.4 Постанови КМУ №1174 від 25.06.2019 Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання зазначається 9.3. Теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на опалення споживачів, які отримують теплову енергію централізовано, теплового навантаження споживачів, від`єднаних від опалення, теплового навантаження на опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) підтверджується і визначається виходячи з показників енергетичного сертифіката будівлі. У випадку відсутності енергетичного сертифіката будівлі теплове навантаження підтверджується і визначається за показниками типових та/або індивідуальних проєктів, за якими збудовані ці об`єкти (при зміні вихідних даних проєктів, зокрема при переході частини споживачів на автономне опалення, зміні призначення приміщень, навантаження мають бути підтверджені уповноваженою установою).

Пунк 9.4 визначає, що у разі неможливості визначення теплового навантаження об`єктів теплоспоживання згідно з вимогами пункту 9.3 цієї глави теплове навантаження (із зазначенням величини теплового навантаження на опалення споживачів, які отримують теплову енергію централізовано, теплового навантаження споживачів, від`єднаних від централізованого опалення, теплового навантаження на опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) підтверджується результатами незалежного енергетичного аудиту або органом місцевого самоврядування за умови надання інформації щодо достовірності вихідних даних для встановлення двоставкових тарифів та пооб`єктного переліку теплового навантаження в розрізі категорій споживачів.

Відшкодування витрат на проведення незалежного енергетичного аудиту не включається до структури тарифів.

Отже, на переконання представника відповідача, як сліду з зазначеного нормативно правового акту, теплове навантаження об`єктів теплоспоживання повинно визначатись в розрізі категорій споживачів із зазначенням величини:

-теплового навантаження на опалення споживачів, які отримують теплову енергію централізовано, -теплового навантаження споживачів, від`єднаних від опалення, -теплового навантаження на опалення місць загального користування та -теплового навантаження на постачання гарячої води тощо.

Разом з тим, представник позивача вважає, що ані в позовній заяві, ані у відповіді на відзив, ані у відповіді на адвокатський запит позивач не наводить правові підстави для визначення теплового навантаження в приміщенні, яке від`єднано від центрального опалення в розмірі 0,01593966 Гкал/ год.

За зазначеного, вважали, що розрахунок умовно-постійної частини тарифу здійснений позивачем неправомірно в розрахунку застосоване теплове навантаження для опалювального приміщення, що не відповідає фактичним обставинам (приміщення від`єднано від теплових мереж позивача). За таких обставин вважали, неправомірними нарахування позивачем заборгованості за послуги з постачання теплової енергії умовно-постійної частини тарифу за період з листопада 2021 року по березень 2024 року в сумі 31 354,25 грн.

18.12.2024 представником позивача було надано детальну інформацію щодо порядку нарахування умовно-постійної частини тарифу (а.с. 167-170, Т.1).

13.01.2025 представником позивача надана відповідь на додаткові пояснення споживача (а.с. 1-131, Т.2) та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 508 від 13.08.2024, згідно якого затверджено питомі погодинні норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на опалення будівель. Додатково зазначили, що згідно Методики № 315 з урахуванням класифікації типів приміщень у будівлі, які перебувають у власності, об`єктом теплоспоживання за адресою АДРЕСА_1 , є житловий будинок в цілому, а не кожне окреме приміщення. Розрахунок умовно-постійної частини тарифу виконується відповідно до теплового навантаження будинку пропорційно площі приміщень та не залежить від кількості, наявності або відсутності опалювальних приладів.

11.02.2025 надійшла заява представника відповідача адвоката Комарніцької Л.А. (а.с. 135-137, Т.2), в якій зазначила, що позивачем надані пояснення, де він наводить Рішення міської влади згідно яких були затверджені питомі (погодинні/річні) норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на опалення будівель у попередніх опалювальних періодах.

Проте, наполягають на тому, що ані в наданих поясненнях, ані в наданому до суду розрахунку умовно- постійної частини тарифу не міститься посилання на нормативно - правовий акт, яким затверджено формулу або порядок здійснення такого розрахунку.

В той же час, згідно наказу Мінрегіонрозвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 17.07.2019 № 162 Про затвердження Примірних форм, необхідних для розрахунку двоставкових тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води затверджені Примірні форми, необхідні для розрахунку двоставкових тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води.

Так, примірна форма розрахунку умовно-змінної та умовно-постійної частин витрат суб`єкта господарювання у сфері теплопостачання на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії передбачає такі показники теплового навантаження: споживачів, які користуються централізованим опаленням; місць загального користування; системи постачання гарячої води; споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води (довідково)

На переконання представника відповідача, в розрахунку, що наданий позивачем такі показники відсутні. В жодній з наведених позивачем таблиць не зазначено площі місць загального користування та функціонування, котрі є складовою величиною майже всіх розрахунків. Також позивач, проводячи розрахунки використовує дані про загальну площу будівлі, яка не підтверджується жодними доказами. Більш того, в поясненнях, що надані позивачем загальна площа будинку змінюється. Разом з тим, загальна площа будинку впливає на розрахунок енергії, що споживається. Також відповідачу залишається незрозумілим чому площа його приміщення, яка не опалюється від центрального опалення бере участь в розрахунку теплового навантаження.

Таким чином, на думку представника відповідача, розрахунок умовно-постійної частини тарифу не містить посилання на формулу Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що унеможливлює їх перевірку. Наданий позивачем розрахунок не містить обґрунтування, яким чином він здійснений - які формули та перемінні формул використовував, на які нормативно-правові акти спирався позивач. Таким чином, розрахунок заборгованості, наданий позивачем має виключно інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію.

З урахуванням вказаного, а також положень ст.ст. 12, 76, 78 ЦПК України, вважали, що позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували позовні вимоги в частині нарахування умовно-постійної частини тарифу.

04.03.2025 представник відповідача надала додаткові пояснення щодо нарахувань по умовно-постійній частині тарифу для приміщення відповідача (а.с. 143-145, Т.2). В обґрунтування своєї позиції зазначила, що на арк. 4 відповіді Концерну «Міські теплові мережі» № 6824/42-12191 від 19.11.2024 на адвокатський запит від 14.11.2024 (далі відповідь від 19.11.2024) надано таблицю «Розрахунку нарахувань по умовно-постійна частина тарифу для приміщення Відповідача», де вбачається, що у період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року в колонці 3 зазначена «площа приміщення» - 159,0 м2, а з листопада 2023 року такий показник зменшується до 157,8 м2.

При цьому в колонці 4 вказано «теплове навантаження приміщення 0,01593966 Гкал/ год, яке зменшується у листопаді 2023 року і становить - 0,01593846 Гкал/год.

Таким чином, представник відповідача дійшла висновку, що «теплове навантаження» розраховується по площі приміщення. Однак, у передостанньому абзаці відповіді від 19.11.2024 позивач зазначає, що нежитлове приміщення обладнано індивідуальною системою опалення. Тобто, у приміщенні були відключені/демонтовані опалювальні прилади від централізованого опалення та залишились лише «стоякові вертикальні трубопроводи системи централізованого опалення».

Таким чином, на переконання представника відповідача, «теплове навантаження» зменшилось і не може визначатись по площі тому, що: 2.1. Згідно терміну «приєднане теплове навантаження споживача» - навантаження, яке відповідає сумі максимальних теплових потоків на опалення, вентиляцію, кондиціювання» визначене проектом (термін п.1.2. «Правил надання і погодження технічних умов на підключення до теплових мереж» затверджених Постановою Національної комісії регулювання енергетики України № 1232 від 29.10.2009).

Відповідно до пунктів 8 та 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 «Правила користування тепловою енергією» встановлено, що для приєднання споживача до системи теплопостачання, реконструкції або розширення системи теплоспоживання чи збільшення обсягів споживання теплової енергії на діючих об`єктах споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов.

Під час розроблення технічних умов повинні бути визначені: - теплові навантаження об`єкта теплоспоживання (максимальне проектне з опалення, вентиляції, кондиціювання, інших технологічних потреб і середньогодинне, середньодобове та максимальне з гарячого водопостачання).

З таких підстав Концерном «Міські теплові мережі» були видані (далі мовою оригінала) «Технические условия на реконструкцию» № 2185/2-14 від 09.11.2004, де вбачається: «потребность в тепле» на отопление 6000 ккал/ год.

Таким чином, саме позивачем було визначено, що індивідуальне «теплове навантаження на приміщення» не може перевищувати - 0,006000 Гкал/год. (6000 : 1000000)

2.2. У другому та третьому абзаці арк.2 відповіді Міністерства розвитку громад та територій (Мінрегіон) № 8/9.3.1/4117-19 від 24.10.2019 зазначено, що для планування потреб в теплоті та паливі на опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання житлових та громадських споруд застосовуються «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні» (КТМ 204).

Нормування витрат теплоти на потреби опалення житлових та громадських споруд здійснюється відповідно до пункту 2.2 КТМ 204.

У пункті 2.2.2. розділу 2 встановлено, що погодинні витрати теплоти на опалення житлових та громадських споруд приймаются по показникам типових та індивідуальних проектів за якими збудовані дані об`єкти.

При відсутності згаданих вище даних витрати теплоти на опалення допускається приймати по аналогії з типовими або індивідуальними проектами, що найбільше відповідають характеристикам цих споруд.

Згідно п. 2.2.10. КТМ 204 якщо частина житлового будинку зайнята громадськими організаціями (магазинами, аптеками та ін.), то розрахункове навантаження на опалення визначається для кожної частини будівлі окремо з урахуваннями об`єму, що займається і прийнятих розрахункових температур внутрішнього повітря для даних громадських організацій (табл. 2.2.).

Також, згідно п. 55 Постанови Кабінету Міністрів України « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011 для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою).

Тобто, відповідно до таких вимог законодавства та роз`яснення Міністерства, розрахунки по умовно-постійній частині повинні проводитись по індивідуальному тепловому навантаженню, що визначено в «Технических условиях» виданих позивачем.

Отже, додатково зазначили, що по умовно-постійній частині тарифу відповідачем контрразрахунок проводиться по індивідуальному тепловому навантаженню 0,006000 Гкал/год.

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», що є спеціальним законом у сфері теплопостачання встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Така норма є справедливою та обов`язковою до виконання.

Отже, за підрахунками представника відповідача, фактичні нарахування за спірний період складають: по умовно- змінній частині тарифу - 26660,91 грн.; по умовно-постійній частині тарифу - 11803,03 грн.; Абонплата - 630,00 грн.

Таким чином, фактична заборгованість відповідача за спірний період становить 39093,94 грн.(тридцять дев`ять тисяч дев`яносто три грн. 94 коп.).

18.03.2025 від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача (а.с. 155-156, Т.2), в яких зазначили, що У додаткових поясненнях споживач вважає, що у приміщенні з індивідуальною системою опалення, де відключені/демонтовані опалювальні прилади від централізованого опалення та залишились лише «стоякові вертикальні трубопроводи системи централізованого опалення», то «теплове навантаження» не може визначатись по площі. Споживач застосовує теплове навантаження для нарахувань умовно-постійної частини тарифу згідно технічних умов на реконструкцію приміщення.

Вважали, що посилання відповідача на Технічні умови на реконструкцію №2185/2-14 від 09.11.2004р. є неприпустимим. Оскільки відповідно до пункту 10 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198 «Виконання технічних умов, виданих теплопостачальною організацією, є обов`язкове. Строк дії технічних умов приєднання споживачів теплової енергії два роки. У разі коли будівництво об`єкта не може бути завершено у визначений строк, споживач повинен продовжити дію технічних умов, звернувшись до теплопостачальної організації до закінчення їх дії. Якщо споживач не звернувся до теплопостачальної організації з вмотивованим проханням щодо їх продовження, ці умови втрачають чинність (анулюються). У разі коли під час проектування об`єктів виникає потреба в обґрунтованому відхиленні від технічних умов, таке відхилення має бути погоджене споживачем з теплопостачальною організацією, яка видала технічні умови.» Тобто по суті вони втратили чинність.

Відповідно до п. 55 Порядку «Для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою)».

За відсутності проектів з визначеним тепловим навантаженням на будівлю, теплове навантаження визначається відповідно до КТМ 204 України 244-94 Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні.

Тобто до розрахунку може прийматись індивідуальний або типовий проект на будинок в цілому. Оскільки до інженерних мереж Концерну «МТМ» приєднаний будинок. Під час переходу частини споживачів на автономне опалення або зміни призначення приміщень вносяться зміни до індивідуального проекту на будинок.

Оскільки на будинок АДРЕСА_1 відсутні типовий та індивідуальний проект, Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №508 від 13.08.2024 затверджено питомі погодинні норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на опалення будівель, розраховані відповідно до вимог Керівного Технічного Матеріалу (КТМ) 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» для міста Запоріжжя з урахуванням поверховості будівель (Таблиці 7.1 Норми річної витрати теплоти на опалення житлових будов в ГДж (Гкал) на 1 м2 загальної площі та в ГДж (Гкал) на 1 м3 споруди).

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 визначає саме розподіл обсягів послуги нарахування за які здійснюється за умовно-змінною часткою тарифу. Тобто належність приміщення відповідача до приміщення з індивідуальною системою опалення змінює порядок визначення обсягів спожитої послуги, які нараховуються виключно за умовно-змінною частиною тарифу.

Об`єктом теплоспоживання за адресою АДРЕСА_1 є житловий будинок в цілому, а не кожне окреме приміщення. Розрахунок умовно- постійної частини тарифу виконується відповідно до теплового навантаження будинку пропорційно площі приміщень та не залежить від кількості, наявності або відсутності опалюваних приладів.

Теплове навантаження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 2240,81 м2 складає: 0,226331 Гкал/годину.

Розрахунок для умовно-постійної частини тарифу на приміщення 14, площею 157,8 м2 складає: 0,226331 Гкал/годину / 2240,81 м2 * 157,8 м2 = 0,01593846 Гкал/годину.

З огляду на вищевикладене, вважали позовні вимоги Концерну «МТМ» законними та обґрунтованими та просили їх задовольнити у повному обсязі.

31.03.2025 надійшли додаткові пояснення представника відповідача (а.с. 161-165, Т.2), в яких зазначили, що приймаючи до уваги заперечення представника позивача від 18.03.2025, вважають за необхідне навести уточнення щодо розрахунку по умовно-постійній частині тарифу для приміщення відповідача.

Так у запереченнях що надані позивачем на додаткові письмові пояснення по справі №335/8788/24 позивач вказує, що він не згоден з контррозрахунком по умовно-постійній частині, що проведено на підставі даних Технічних умов.

Відповідач звернув увагу на такі доводи і вважає за потрібне провести уточнений контррозрахунок по умовно-постійній частині на «теплове навантаження» - 0,000227 Гкал/год, що визначено у Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №101773 від 01.12.2006, який укладався для постачання теплової енергії з позивачем саме для приміщення відповідача (адреса вказана у розділі «Юридичні адреси сторін» договору та у додатку №2 до цього договору).

Далі звернули увагу суду на те, що послуга надається у приміщення і «теплове навантаження» розраховується по наявному тепловому обладнанню у приміщенні, а об`єктом постачання теплової енергії за договором купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді №101773 від 01.12.2006 є приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

По узгодженому «тепловому навантаженню» 0,000227 Гкал саме Концерн «МТМ» проводив нарахування та визначав кількість теплової енергії, що споживається даним приміщенням.

Також, застосування такого показника відповідає вимогам на які посилається позивач у останньому абзаці арк.2 Заперечення, де згідно п. 55 Порядку «Для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою)».

Отже представник відповідача вважає, що теплове навантаження для приміщень, що перейшли на автономне опалення визначається окремо - в розрізі такої категорії.

Далі звертають увагу на те, що згідно нової Методики приміщення підпадає лише під тип «приміщення з індивідуальним опаленням», оскільки в ньому демонтовані радіатори.

Такий факт позивачем визнається у його детальних нарахуваннях, що надані у відповіді № 6825/42-12191 від 19.11.2024, де вказані формули 25,26 з розділу ІV другої редакції Методики розподілу, які призначені тільки для такого типу приміщень.

Однак, позивачем не виконується вищевказана норма законодавства України і теплове навантаження визначається по Таблиці 7.1 Норми річної витрати теплоти на опалення житлових будов в ГДж (Гкал) на 1 м2 загальної площі та в ГДж (Гкал) на 1 м3 споруди» (абзац 3 арк.3 Заперечення).

У абзаці 5 арк.3 Заперечення зазначено, що розрахунок теплового навантаження для приміщення виконувався згідно загального теплового навантаження будинку пропорційно площі приміщень.

Тобто, за переконанням відповідача, ключові слова розподілу у даному твердженні «пропорційно площі».

Також, в таблиці 7.1. вказується норма споживання у житлових квартирах, де в наявності опалювальні прилади.

Просили врахувати, що в математиці пропорція (від лат. proportio рівняю) - це рівність двох відношень чи декількох пар чисел. (http://fizma.net/index.php?idi=alg/per).

Таким чином, словосполучення «пропорційно площі» означає, що у всіх споживачів має бути однакове теплове обладнання наявні опалювальні прилади і тоді застосовується показник «площа приміщення».

В даному спорі, у приміщенні відповідача радіатори відсутні/ демонтовані, що додатково підтверджується Додатком № 2 до Договору № 101773 від 01.12.2006, де вказана «Схема межі поділу теплової мережі» і вбачається запис «теплопотери от транзитных стояков».

Однак, позивач бере дані з таблиці 7.1. «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні» (КТМ 204). Але, згідно п. 2.2.10 КТМ 204 якщо частина житлового будинку зайнята громадськими організаціями (магазинами, аптеками та ін.), то розрахункове навантаження на опалення визначається для кожної частини будівлі окремо з урахуваннями об`єму, що займається і прийнятих розрахункових температур внутрішнього повітря для даних громадських організацій (табл. 2.2.).

Таким чином, представник відповідача стверджує, що «теплове навантаження» - 0,000227 Гкал визначено тільки для ізольованих транзитних трубопроводів, що знаходяться у приміщенні відповідача і тому правомірно застосовується в уточненому контррозрахунку.

Проведення розрахунку по індивідуальному тепловому навантаженню приміщення узгоджується з висновком колегії суддів у Постанові Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2025 у аналогічній, іншій справі № 908/911/24, де визначено, що в порушення положень п. 2.2.10 КТМ 204 позивачем безпідставно визначено теплове навантаження по питомим нормам, які були розраховані по таблиці 7.1. КТМ 204 та призначені для житлових квартир на температуру + 18°С. Посилання на таблицю 7.1. та формулу 2.12. КТМ 204. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що позивачем проведено нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії без урахування узгодженого теплового навантаження.

Отже, по умовно-постійній частині тарифу відповідачем уточнений контрразрахунок проводиться по індивідуальному тепловому навантаженню 0,000227 Гкал/год.

Фактична заборгованість по умовно-постійній частині тарифу становить всього 446,55 грн. (чотириста сорок шість грн. 55 коп.)

Далі у своїх поясненнях представник відповідача зазначила, що у додатку 1 відповіді Концерну «Міські теплові мережі» № 6824/42-12191 від 19.11.2024 на адвокатський запит від 14.11.2024 надано таблицю «Розрахунку нарахувань по умовно-змінній частина тарифу для приміщення Відповідача», де вбачається, що у період з листопада 2021 року по березень 2023 року, а саме в колонці 3, зазначена «площа будинку» - 2051,41м2, а з листопада 2023 року такий показник збільшується на 189,4 м2 і становить 2240,81 м2.

Однак, за період з листопада 2021 року по березень 2023 року, позивачем не проведено перерахунку в бік зменшення обсягів теплової енергії, що виставляються приміщенню.

Окремо звертають увагу, що збільшення опалюваної площі будинку прямо впливає на коефіцієнт (колонка 4 другої таблиці за період січень 2022 року по березень 2024 року), де вбачається, що до березня 2023 року він становив 1,077, а з листопада зменшився до 1,070.

Таким чином, відповідачу виставляється завищений обсяг теплової енергії на загальнобудинкові потреби. Отже, на переконання відповідача, нарахування є сумнівними.

Приміщення відповідача відноситься до типу «приміщення з індивідуальним опаленням».

У спірний період нарахування проводились згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - перша редакція Методики 315) і наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2022 р. № 358, яким внесені зміни до Методики № 315 (далі - друга редакція Методики № 315).

У листопаді та грудні 2021 року діяла перша редакція «Методики № 315, де формула 19 призначена для визначення теплових втрат від неізольованих транзитних трубопроводів.

Згідно Додатку № 2 до Договору № 101773 від 01.12.2006, де вказана «Схема межі поділу теплової мережі» вбачається запис «теплопотери от транзитных стояков». Стояки системы отопления изолированы.

Таким чином, відповідач погоджується з нарахуваннями позивача лише у листопаді та грудні 2021 року, де за теплові втрати нарахування становлять 0,00 грн.

Разом з тим, представник відповідача далі зазначає, що з січня 2022 року потрібно застосовувати формули 3 та 15 другої редакції Методики.

По формулі 3 необхідно знати тільки довжину транзитного трубопроводу.

Далі зазначають, що через приміщення відповідача проходять 6 (шість) стояків довжиною 2,9 м, про що вказано у Додатку № 2 до Договору № 101773 від 01.12.2006.

Таким чином, зазначають, що нарахування в контррозрахунку ними проводяться на загальну довжину 17,4 м (2,9 * 6 стояків).

Так у листопаді та грудні 2021 року для приміщення відповідача нараховуються також обсяги теплової енергії «Гкал МЗК + Функц.» (колонка 4 першої таблиці) з якими відповідач погоджується.

За листопад та грудень 2021 року сума до оплати 2632,01 грн. (735,36 + 1896,65) (таблиця 1 відповіді Концерну «МТМ» від 19.11.2024).

З січня 2022 року, у другій редакції Методики № 315 згідно розділу ІV «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення» (далі скорочено ЗБП) розподіл на ЗБП має проводитись у відповідності до вимог формулі 24.

Згідно роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України наданого у останньому абзаці акр.1 листа № 7/11/0528-22 від 16.09.2022 теплопостачальна організація, що є виконавцем розподілу послуги з постачання теплової енергії, для розрахунку фактичного обсягу теплової енергії, що витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, має отримати інформацію щодо складових формули 24 Методики у розпорядників інформації щодо технічної документації на багатоквартирний будинок.

Однак, на переконання представника відповідача, позивач не виконав вимоги пункту 7 розділу ІV Методики та не звертався до КП «Запоріжремсервіс» ЗМР для отриманням точних даних для формули 24, а зразу почав проводити нарахування згідно пункту 8 розділу ІV по спрощеному варіанту та визначав такий обсяг як 25% від загального обсягу теплової енергії. Доказів, що позивач звертався до управляючої компанії та йому було відмовлено в наданні даних для формули 24 в матеріалах справи відсутні.

Натомість, відповідач 01.12.2024 року звертався до позивача з листом (вх. № позивача 12807 від 02.12.2024), в якому просив визначити обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на ЗБП опалення згідно довжини трубопроводів та площі МЗК та допоміжних приміщень по формулам 23 та 24 Методики. Відповіді відповідач не отримав, ніяких перерахунків не було здійснено.

Тому, надалі представник відповідача звернувся з адвокатським запитом від 07.03.2025 до КП «Запоріжремсервіс» ЗМР та отримав відповідь № 888/01-10 від 25.03.2025 з показниками для визначення фактичного обсягу спожитої теплової енергії.

Таким чином, контррозрахунок за спірний період, з січня 2022 року по березень 2024 року, для визначення обсягу теплової енергії на ЗБП, буде проведено на підставі даних, які надані у відповіді КП «Запоріжремсервіс» ЗМР № 888/01-10 від 25.03.2025 на адвокатській запит від 07.03.2025, де вказано, що: довжина ізольованих трубопроводів у підвалі та горищі складає 180 п.м.; довжина не ізольованих трубопроводів у підвалі та горищі складає 60 п.м.

Для формули 24 також потрібно знати опалювану площу МЗК, на якій фактично встановлено працюючі радіатори.

Таке твердження обґрунтовується ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» де встановлено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку.

Опалення - штучне нагрівання приміщення в опалювальний період року для компенсації тепловтрат та підтримання нормованої температури ( підпункт 3.32. пункту 3 Терміни та визначення понять ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування»).

Таким чином, представник відповідача дійшла висновку, що на вузлі комерційного обліку будинку фіксується обсяг теплової енергії на опалення МЗК тільки у разі наявності на сходових клітинах працюючих радіаторів, через які відбувається циркуляція теплоносія і лише у такому випадку такий обсяг підлягає розподілу пропорційно опалюваної площі споживачів.

А у разі відключення опалювальних приладів у під`їздах та відсутності циркуляції в радіаторах гарячої води, не буде жодної Гігакалорії (Гкал) на опалення МЗК.

Отже, в контррозрахунку обсяг спожитої теплової енергії на опалення МЗК (по формулі 24 у другій редакції Методики № 315) буде визначатись лише на площу, де встановлені працюючі радіатори, через які фактично відбувається циркуляція теплоносія/гарячої води, тому, що у формулі 1 визначено, що Q оп. з.б.п. обсяг спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку визначений відповідно до розділу ІV цієї Методики.

Згідно відповіді управляючої компанії від 25.03.2025 в будинку відповідача, площа приміщень загального користування (під`їздів) 203,0 м2.

В 1,3,4 під`їзді будинку радіатори демонтовані (до 2017 року), але залишились в наявності тільки у під`їзді 2.

Таким чином, опалювана площа МЗК у цьому будинку, що може братись до розрахунку становить 50,75 м2 ( 203,0 : 4 під`їзди).

До цих пояснень надається контррозрахунок умовно-змінної частини тарифу, в якому є посилання на формули Методики, які застосовуються, наведені норми законодавства, які регулюють такі правовідносини та зазначаються роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України з цих питань.

Згідно зазначеного розрахунку всього до оплати за теплові втрати, що фактично надходять від трубопроводів у приміщення та ЗБП - 14 181,46 грн. (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят одна грн. 46 коп.) (2632,01 + 880,56 + 441,73+ 1685,95 + 757,91 + 917,94 + 970,22 + 925,83 + 882,76 + 496,63 + 965,55 + 963,40 + 830,51 + 830,43).

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, на переконання представника відповідача, фактична заборгованість відповідача за спірний період становить: По умовно-змінній частині тарифу 14181,46 грн., По умовно-постійній частині тарифу 446,55 грн.; Абонплата - 630,00 грн.

Отже, за підрахунками представника відповідача фактична заборгованість загалом складає - 15 258,01 (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім грн. 01 коп.).

07.04.2025 з боку представника відповідача були надані додаткові пояснення (а.с. 183-185, Т.2), в яких зазначили, що роз`яснення до розрахунку умовно-змінної частини тарифу наводиться на підставі розрахунку умовно-змінної частини тарифу за січень 2022 року.

1. Обсяг теплової енергії по формулі 23 на функціонування системи опалення (далі на ф.с.о.).

0,86 * 10-6 (перевідний коефіц) * 11(показник для ізольованих труб) * 180 (довжина ізольованих труб) * 744 (кількість годин опалення в січні 24 х 31 = 744 години) = 1,266883 Гкал.

0,86 * 10-6 * 22 (показник для неізольованих труб) * 60 (довжина неізольованих труб) * 744 (кількість годин опалення в січні 24 х 31 = 744 години) = 0,844589 Гкал

Обсяг на ф.с.о. буд. 1,266883+ 0,8445895 = 2,111472 Гкал.

2. Обсяг по формулі 24 на опалення МЗК

Обсяг на опалення МЗК = 37,48 ( загальний обсяг гкал на будівлю , колонка 2 в розрахунку умовно-змінної частини тарифу Позивача) х ( 50,75 (площа МЗК) : 2240,81(площа будинку)) = 0,848847 Гкал.

3. Обсяг т.е. на ЗБП на будинок - (2,111472 (обсяг фсо) + 0,848847(обсяг МЗК)) = 2,960319 Гкал.

Z відкл - 1 + (157,8 / 2240,81) = 1,070 (формула 26) постійний/незмінний показник.

2,960319 * 1,070 = 3,167541 Гкал (формула 25) обсяг теплової енергії визначено розрахунково

0,86 * 10-6 * 7(з формули 3) * 17,4 (загальна довжина стояків)* 744(кількість годин опалення в січні) = 0,077932 Гкал (формула 3 - обсяг теплової енергії для приміщення з індивідуальним опаленням)

0,077932Гкал + 3,167541Гкал * (157,8 (площа офісу)/ 2240,81 (площа будинку)) = 0,299660 Гкал ( формула 15) обсяг теплової енергії

4. Вартість тарифу за січень 2022:

0,299660 Гкал * 2938,62 грн (тариф з ПДВ за січень 2022 з розрахунку позивача) = 880,59 грн.

24.04.2025 від представника позивача надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення представника відповідача від 31.03.2025 (а.с. 190-192, Т.2), в яких зазначили, що разі відсутності даних щодо загальних площ для розрахунків у відповідності до формули 24 цієї Методики для типових будівель/будинків можуть бути застосовані площі, визначені на базі проектних площ відповідної серії будівлі/будинку.

Таким чином, нарахування на опалення МЗК виконуються на загальну площа МЗК та допоміжних приміщень незалежно від наявності або відсутності опалювальних приладів.

Згідно статті 8 закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Пунктом 27 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. №830 зазначено, що розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин.

Відповідно до умов укладених договорів зі співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець. Відповідно, оскільки Виконавцем послуги з постачання теплової енергії на будівлю за вказаною адресою є Концерн «МТМ», то чинним законодавством право розподілу спожитих у будівлі послуги між всіма співвласниками надано виключно Концерну «МТМ». При розподілі Концерн «МТМ» керується нормами законів України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Методикою №315.

В судовому засіданні представник позивача Фарзаєва Х.А. просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з врахуванням всіх обставин, які були викладені в заявах та клопотаннях представників позивача по справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про його відкладення не надавав.

Представник відповідача адвокат Комарніцька Л.А. в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги з урахуванням складеного нею останнього розрахунку, просила позовні вимоги позивача задовольнити частково, врахувавши викладені відповідачем доводи та міркування в заявах та клопотаннях по справі.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані ними докази, встановив наступні обставини.

За відомостями департаменту адміністративних послуг наданими на запит суду від 05.08.2024 за № 06.4-06/02/8015 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 з 04.10.1992 по 04.06.2004 (а.с.40-41, Т.1).

Згідно з відповіді №727427 від 07.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.12.2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.42, Т.2).

В 2012 році згідно з Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.01.2012 № 53/1 житлові приміщення 13, 14 по АДРЕСА_1 , були переведені до нежитлового фонду і об`єднані та оформлені як єдине нежитлове приміщення №14 за ОСОБА_1 (а.с.68, Т.1).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325748589 від 14.03.2023, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 29.10.2012 виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.02.2012 ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію з 22.11.2012, реєстраційний номер майна 38009676, номер запису 852 в книзі 3 (а.с.20, 25-26, 91-92 Т.1).

Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 від 19.09.2012 з реєстрацією поточних змін станом на 22.11.2012 виготовлений ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», його власником є ОСОБА_1 . Характеристика нежитлового приміщення № 14: рік побудови 1952, капітальний ремонт 2012, фундамент буто-бетонний, стіни цегляні обшиті гіпсокартоном, перекриття гіпсокартон, покрівля будівлі відсутня, перекриття дерев`яне з підшивкою, підлога плитка, ламінат, сходи немає, електрика так, водопровід так, каналізація так, газопровід ні, вид живлення (опалення) централізоване, ліфт ні, сміттєпровід ні, висота 3,2 м, площа 201,6 кв.м, об`єм (куб. м) 645, вартість заміщ. (грн) не визначена, % зносу 19, інвентаризаційна вартість (грн.) 228724. Загальна площа приміщень (підрахована за формулами підрахунку площі (кв.м) 157,8 з них основна 114,1 та допоміжна 43,7 (а.с.21-24, Т.1).

Загальна площа будинку АДРЕСА_1 складає 2240,81 кв.м. Розмір такої площі відповідачем не заперечувався та не спростовувався належними документами.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому знаходиться приміщення відповідача підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в місті Запоріжжі (відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР), знаходженням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку (а.с.30-35, Т.1).

Житловий будинок АДРЕСА_1 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії типу SHARKY 775 зав. № 53685541, за показаннями якого визначаються загальні обсяги споживання з постачання теплової енергії квартирами та приміщення будинку та акумульовані в архіві показів опалення (а.с. 18, 159, Т.1).

Попереднім користувачем житлових приміщень ТОВ «ЛЕГАЛ» був укладений договір з філією Концерну МТМ Ленінського району № 101773 від 01.12.2006. За умовами договору (додаток №1 до договору № 101773 від 01.12.2006) теплопостачальна організація відпускає споживачу (ТОВ «ЛЕГАЛ») теплову енергію в гарячій воді в обсягах Q рік =0,43 Гкал на об`єкти - ізольовані транзитні трубопроводи домової системи опалення в межах викуплених приміщень №13, №14 першого поверху по АДРЕСА_1 . В додатку №2 до договору № 101773 від 01.12.2006 була узгоджена Схема межі поділу теплової мережі. В Схемі зазначено що стояки системи опалення ізольовані та пропущені транзитом у стінах. Сторонами договору складено також Акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідності сторін (додаток №4 до договору). В Акті встановлено що межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між Теплопостачальною організацією та Споживачем є зовнішня поверхня стіни теплової камери в бік Споживача, в якій встановлені засувки на відлуження до споживача по ходу теплоносія, яка належить Теплопостачальній організації (а.с.59-67, Т.1).

ОСОБА_1 на виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.01.2012 № 53/1 замовлено роботи в департаменті архітектури та містобудування міської ради архітектурно-плануванні вимоги; здійснено роботи по реконструкції приміщень згідно узгодженої проектної документації та одержано дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області; проведено реєстрацію права власності на єдине нежитлове приміщення АДРЕСА_4 .

Згідно розробленого приватним підприємством «Гарантпроект» Робочого проекту «Реконструкції нежитлового приміщення №13, АДРЕСА_4 під офіс» опалення офісу запроектовано від автономного джерела - газового котла АОГВ-12. встановленого в окремому приміщенні, (стор. 8 Робочого проекту) (а.с. 69-80, Т.1).

09.08.2012 за № ЗП 1 в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області була зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт (а.с. 81-84, Т.1).

05.10.2012 за № ЗП 1 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області була зареєстрована Декларація про готовність об`єкту до експлуатації офіс як єдине нежитлове приміщення №14 після реконструкції нежитлових приміщень 13,14 по АДРЕСА_1 (а.с.85-90, Т.1).

Згідно п.12 Декларації про готовність об`єкту «Техніко-економічні показники об`єкта» - гаряче водопостачання від автономного джерела - газового котла АОГВ-12, опалення: від автономного джерела - газового котла АОГВ-12 (а.с.88,Т.1).

Таким чином, нежитлове приміщення № 14 площею 157,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 оснащене опаленням від автономного джерела - газового котла АОГВ-12, гаряче водопостачання також здійснюється від автономного джерела - газового котла АОГВ -12.

Приміщення АДРЕСА_4 , яке належить відповідачу, не приєднано до централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Разом з тим, у відповідача є факт транзиту мереж.

В Схемі межі поділу теплової мережі (додаток №2 до договору № 101773 від 01.12.2006) - в стінах вказаного нежитлового приміщенні проходять транзитні трубопроводи опалення, які виконують функцію подачі теплової енергії для приладів опалення, тобто функцію транзиту теплоносія (а.с.66, Т.1).

Документи, які підтверджують те, що нежитлове приміщення АДРЕСА_4 є приміщенням з індивідуальним опаленням відповідач надав до Концерну «МТМ» в листопаді 2023 року (а.с. 104-110, Т.1). Іншої інформації щодо цього, яка б спростовувала час надання такої документації позивачу, відповідачем суду не надано. Відомості про наявність такої документації та обізнаність представників позивача про наявність автономного опалення ще у 2006 році стосуються іншого власника цього майна, зокрема договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2006 № 101773, остання виготовлена до проведення реконструкції об`єкта в 2012 році вже відповідачем та втратила чинність, зокрема Технічні умови на реконструкцію №2185/2-14 від 09.11.2004 (а.с. 66-67, 139, Т.1, а.с. 149, Т.2).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №273 від 27.08.2021 були затверджені питомі (погодинні/річні) норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на опалення будівель у попередніх опалювальних періодах. Згідно даного рішення теплове навантаження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 2055,61 кв.м. складав 0,207625 Гкал/годину.

Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 08.09.2023 теплове навантаження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 2055,61 кв.м. складав 0,207625 Гкал/годину.

Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №508 від 13.08.2024 теплове навантаження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 2240,81 кв.м. складав 0,226331 Гкал/годину (а.с.3-130, Т.1).

Згідно з листом КП «Запоріжремсервіс» ЗМР № 888/01-10 від 25.03.2025 наданим на адвокатський запит представника відповідача від 07.03.2025 зазначено, що: довжина ізольованих трубопроводів у підвалі та горищі - 180 п.м., довжина не ізольованих трубопроводів у підвалі та горищі - 60 п.м. площа приміщень загального користування (під`їздів) 203,0 кв.м., в 1,3,4 під`їздах будинку радіатори демонтовані (до 2017 року), але залишились в наявності тільки у під`їзді 2. У межах нежитлового приміщення № 14, яке розташоване на першому поверсі під`їздів 3, 4, окремі ділянки внутрішньобудинкових трубопроводів централізованого опалення розташовані у непрохідних технічних каналах під підлогою. Власником у минулі роки під час виконання ремонту оглядові віконця було закрито ламінатом, тому доступ для огляду трубопроводів відсутній. Стосовно питання визначення наявності у вказаному приміщенні транзитних мереж теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 513 від 14.09.2023 «Про затвердження Порядку визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщень з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя та створення робочої комісії», власник нежитлового приміщення може звернутися до виконавчого комітету Запорізької міської ради з заявою, яка складається за формою згідно з Додатком № 1 до даного Порядку, для створення робочої комісії. У разі визнання на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради приміщення споживача, як приміщення з транзитними мережами опалення, змінюється порядок розподілу обсягів спожитих у будівлі послуги з постачання теплової енергії для нежитлового приміщення заявника (а.с.168, 176, Т.2).

Інші письмові документи, які були надані представником відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони не були здобуті в межах цієї справи та стосувалися запитів інших осіб, які не мають будь-якого процесуального статусу у розглядуваній справі (а.с. 147-148, 169-170, Т.2).

Правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово- комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 ст. 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну «МТМ», предметом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Право Концерну «МТМ» на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 5 від 29 січня 2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі», відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну.

Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у місті Запоріжжі, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну.

Основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір №72230421 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 є укладеним між позивачем та ОСОБА_1 (а.с. 27-29, Т.1).

Відповідно п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки та умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Згідно п. 33 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десть днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Згідно п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за рахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняєтеся від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до визначення наведеного у п. 3 Вимог, абонентський номер споживача - номер споживача, визначений договором про надання відповідної комунальної послуги, який дає змогу ідентифікувати його виконавцю комунальної послуги або уповноваженій особі. Номер договору і абонентський номер споживача відповідно є одним і тим же числом та дає змогу ідентифікувати споживача. Вимог щодо присвоєння чи алгоритму встановлення певного номеру законодавством не передбачено.

Відповідно до визначення наведеного в Методиці опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Нормами Розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу ІІІ Методики.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

У разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги.

Розділом ІІ Методики передбачені базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг.

Загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати.

Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та(у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Розподіл теплової енергії у будівлі/будинку здійснюється у відповідності до пунктів 5,6 Розділу ІІІ Методики.

Розподілений обсяг для опалюваного приміщення, у будівлі/будинку, у якій приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розраховується з урахуванням вимог розділів VII, VIII цієї Методики за формулами 13,14.

Частиною 1 ст. 7 Закону визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019.

У будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється за формулою 16 враховуючи вимоги розділів VI, VIІІ цієї Методики.

Пунктами 8, 9 Правил визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021 № 374 (зі змінами).

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками.

Перша ставка (умовно-змінні витрати) плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину). Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Відповідно до умов укладених договорів плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води.

Концерном «Міські теплові мережі» абонентська плата розрахована відповідно до річних планових витрат на зазначені функції та не залежить від обсягів спожитих послуг. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг.

На виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 року № 830 необхідним є формування рахунків на оплату спожитої послуги та надання їх споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Пунктом 34 Правил визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Законодавець жодним нормативно-правовим актом не визначив, яким саме чином необхідно надати споживачу рахунки на оплату спожитої послуги(особисто, простою, рекомендованою, цінною кореспонденцією чи методом розносу по поштовим скриням/приміщенням споживання). Крім того споживачу надано право отримувати інформацію - як зазначену в рахунках на оплату так і додаткову без додаткової плати. Тобто законодавець в повній мірі сприяє отриманню споживачем достатньої кількості інформації.

У рахунках на оплату спожитої послуги та на сайті Концерну «МТМ», у відповідності до вимог законодавства, міститься інформація щодо встановленого приладу комерційного обліку(за яким відбуваються нарахування на будинок/будівлю), опалювальної площі будинку/будівлі. Крім того у рахунках міститься інформація щодо спожитої будинком теплової енергії. Вказана інформація також міститься у детальному розрахунку, що доданий до заяви. В своїй сукупності наведені дані дозволяють встановити кількість спожитої теплової енергії приміщенням.

По справі встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення 14 споживача ОСОБА_1 знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно наданих відповідачем у листопада 2023 року документів, є приміщенням з індивідуальним опаленням.

У відповідності до п. 24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315». Згідно цієї Методики для приміщень з індивідуальним опаленням застосовується формула 15, згідно якої визначається доля ЗБП (загально-будинкових потреб).

В житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 обсяги теплової енергії на ЗБП визначаються як частка 25 % від загальних обсягів споживання теплової енергії в розрахунковому періоді (згідно п. 8 розділу IV).

Для будинків, в яких наявні приміщення з індивідуальним опаленням, згідно п. 9 розділу IV для розрахунку ЗБП будинку застосовується коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі. Коефіцієнт розраховується за формулою 26 Методики. Таким чином, обсяг споживання теплової енергії за загально-будинкові потреби здійснюється за формулою 25 Методики.

Відповідно до п. 26 Порядку № 830 обов`язок щодо сповіщення про зміни покладається на споживача.

За період з листопада 2021 року по березень 2023 року нарахування на приміщення споживача виконувались без врахування індивідуального опалення, а саме пропорційно опалювальній площі приміщення. Після надання споживачем документів на автономне опалення, з листопада 2023 року по березень 2024 року нарахування виконувалися як для приміщення з індивідуальним опаленням. Також у грудні 2023 року був виконаний перерозподіл теплової енергії у будинку та зроблено перерахунок за період з листопада 2021 року по березень 2023 року.

Загальна сума нарахувань споживача ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по березень 2024 року складає 58 645, 11 грн., а саме: умовно-змінна частина 26 660,89 грн. з ПДВ; умовно-постійна частина 31 354,22 грн. з ПДВ; абонентська плата 630,00 грн. з ПДВ.

Як вже зазначалося, то відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №374 від 11.10.2021 встановлено Концерну «МТМ» двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, для всіх категорій споживачів, за якими з початку опалювального сезону 2021-2022року. Концерном «МТМ» здійснюються нарахування умовно-змінної та умовно-постійної частин тарифу на послугу з постачання теплової енергії.

Перший вид витрат називається умовно-змінними, тобто такими, розмір яких залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам. Умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії це вартість одиниці теплової енергії, визначена з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії або відповідно до норми споживання, встановленої органом місцевого самоврядування, як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво та транспортування, що змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуги з постачання теплової енергії.

Другий вид витрат не залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам, тому називається умовно-постійними. Умовно-постійні витрати плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину). Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження (абонентську плату), сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Зазначене відповідає положенням, передбаченим п. 90 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 (Порядок): «Двоставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії складається з:

- умовно-змінної частини тарифу, яка компенсує умовно-змінну частину витрат, понесених на виробництво і транспортування теплової енергії, і визначається з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії, використаної для постачання теплової енергії, або виходячи з норми споживання, встановленої органом місцевого самоврядування, відповідно до розрахункової норми витрат теплової енергії на опалення у відповідному населеному пункті для житлових будинків, не обладнаних вузлами комерційного обліку теплової енергії;

- місячної абонентської плати, яка компенсує умовно-постійну частину витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, і обчислюється з урахуванням теплового навантаження об`єкта теплоспоживання на 1 Гкал/год. відповідно до нормативної величини питомого теплового навантаження системи опалення.»

Відповідно до п. 55 Порядку «Для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою)».

За відсутності проектів з визначеним тепловим навантаженням на будівлю, теплове навантаження визначається відповідно до КТМ 204 України 244-94 Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні.

Тобто до розрахунку може прийматись індивідуальний або типовий проект на будинок в цілому. Оскільки до інженерних мереж Концерну «МТМ» приєднаний будинок. Під час переходу частини споживачів на автономне опалення або зміни призначення приміщень вносяться зміни до індивідуального проекту на будинок.

Разом з тим, на будинок АДРЕСА_1 відсутні типовий та індивідуальний проект, тому Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №508 від 13.08.2024 затверджено питомі погодинні норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на опалення будівель, розраховані відповідно до вимог Керівного Технічного Матеріалу (КТМ) 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» для м. Запоріжжя з урахуванням поверховості будівель (Таблиці 7.1 Норми річної витрати теплоти на опалення житлових будов в ГДж (Гкал) на 1 кв.м загальної площі та в ГДж (Гкал) на 1 м3 споруди).

Також, Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради №273 від 27.08.2021р., №494 від 08.09.2023р. та №508 від 13.08.2024р. затверджувались питомі норми витрати теплоти на опалення та теплове навантаження на потреби опалення для кожної окремо розташованої будівлі м.Запоріжжя, розраховані відповідно до вимог Керівного Технічного Матеріалу (КТМ) 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» для м.Запоріжжя з урахуванням поверховості будівель (Таблиці 7.1 Норми річної витрати теплоти на опалення житлових будов в ГДж (Гкал) на 1 м2 загальної площі та в ГДж (Гкал) на 1 м3 споруди).

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 визначає саме розподіл обсягів послуги нарахування за які здійснюється за умовно-змінною часткою тарифу. Тобто належність приміщення відповідача до приміщення з індивідуальною системою опалення змінює порядок визначення обсягів спожитої послуги які нараховуються за умовно-змінною частиною тарифу.

При цьому об`єктом теплоспоживання за адресою АДРЕСА_1 , є житловий будинок в цілому, а не кожне окреме приміщення. Розрахунок умовно-постійної частини тарифу виконується відповідно до теплового навантаження будинку пропорційно площі приміщень та не залежить від кількості, наявності або відсутності опалюваних приладів.

Як встановлено, то зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування встановлено теплове навантаження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 2240,81 кв.м., в розмірі: 0,226331 Гкал/годину.

Розрахунок для умовно-постійної частини тарифу на приміщення 14, площею 157,8 кв.м складає: 0,226331 Гкал/годину / 2240,81 кв.м. * 157,8 кв.м = 0,01593846 Гкал/годину.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно з Методикою №315 для класифікації типів приміщень у будівлі які перебувають у власності застосовуються наступні визначення:

- окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії;

- опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря;

- приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря;

- приміщення з комбінованою системою опалення - опалюване приміщення, в якому забезпечення тепловою енергією здійснюється внутрішньобудинковою системою опалення для часткового обігрівання та періодично працюючою догріваючою системою, встановленою на законних підставах.

Державними будівельними нормами нормується температура внутрішнього повітря для кожного приміщення у багатоквартирному будинку. При проектуванні та будівництві житлових будинків забудовник здійснює вибір системи теплозабезпечення і теплоспоживання будинку, з врахуванням техніко-економічної доцільності та вимог законодавства. Забезпечення нормативної температури у приміщені може бути забезпечено незалежно від наявності/відсутності опалювальних приладів у ньому.

Відповідачем було складено контррозрахунки щодо розміру заборгованості.

В цьому випадку суд відкидає посилання представника відповідача на Технічні умови на реконструкцію №2185/2-14 від 09.11.2004, оскільки відповідно до п. 10 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198 виконання технічних умов, виданих теплопостачальною організацією, є обов`язкове. Строк дії технічних умов приєднання споживачів теплової енергії два роки. У разі коли будівництво об`єкта не може бути завершено у визначений строк, споживач повинен продовжити дію технічних умов, звернувшись до теплопостачальної організації до закінчення їх дії. Якщо споживач не звернувся до теплопостачальної організації з вмотивованим проханням щодо їх продовження, ці умови втрачають чинність (анулюються). У разі коли під час проектування об`єктів виникає потреба в обґрунтованому відхиленні від технічних умов, таке відхилення має бути погоджене споживачем з теплопостачальною організацією, яка видала технічні умови. Таким чином такі Технічні умови втратили чинність.

Також, суд не може прийняти до уваги саме для визначення розміру заборгованості, посилання представника на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 10773 від 01.06.2006, який укладався з іншим власником майна до його переведення у нежитловий фонд відповідно до рішення органу місцевого самоврядування та наступної реконструкції у 2012 році. Також, в цьому договорі зазначені приміщення №13 та № 14 не визначені як такі, що обладнані індивідуальним опаленням. Згідно додатку № 1 до цього договору обсяг та порядок постачання теплової енергії споживачу визначений на період одного року з 01.12.2006 по 01.12.2007 з додержанням конкретних умов на об`єкти: ізольовані транзитні трубопроводи домової системи опалення в межах викуплених приміщень № 13 і № 14 першого поверху по АДРЕСА_1 . Тому показник визначений п.п. а) п.1.1 розділу 1 Додатку щодо потреб для опалення в розмірі 0,000227 Гкал/годину не може застосовуватися у розрахунку заборгованості саме для відповідача ОСОБА_1 , який не є стороною такої угоди та не був власником майна.

При цьому, суд додатково приймає до уваги те, що відповідно до ст.7 Закону №2189 -VIII споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках визначених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону №2189-УІІІ надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірник договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-УІІІ визначено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Типові публічні договори приєднання про надання комунальних послуг затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022.

Відповідно, чинним законодавством встановлений двосторонній обов`язок щодо переукладення договорів відповідно до вимог Закону та у визначений Законом термін.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2189-УІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з моменту опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Як вже зазначалося, то 02 жовтня 2021 року на виконання вимог законе України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному сайті Концерн «МТМ було оприлюднено текст індивідуальних договорів на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Інформація про зміни в законодавстві також була розміщена на сайті Запорізької міської ради. При цьому повідомлення про місце опублікування тексту договору було розміщено у рахунках на оплату послуг.

На підставі зазнченого, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2006, що був укладений між Концерном «МТМ» та ТОВ «ЛЕГАЛ» в особі директора Іванченка Ю.Л. на об`єкти: ізольовані транзитні трубопроводи домової системи опалення в межах викуплених приміщень № 13 і № 14 першого поверху по АДРЕСА_1 , разом з його додатками, припинив свою дію відповідно до вимог Закону №2189-VIII, а Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії на нежитлове приміщення № 72204711, за адресою АДРЕСА_1 набрали чинності з 01.11.2021.

Відповідно до п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Як вже зазначалося, то відповідно до п. 9 розділу IV Методики №315 визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (Qопз.б.п) опалення визначається за формулою, яка наведена у цьому пункті.

Пунктом 12 цієї Методики передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Відповідно до приписів Методики № 315 щодо розподілу обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, визначення долі загально-будинкових потреб можливо декількома способами в залежності від наявності чи відсутності тих чи інших документів, а саме:

Згідно п. 5 Розділу IV методики: «У разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку. визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги».

Згідно п.6 розділу IV методики: «У разі, якщо є відсутнім проект на будівлю/будинок та є наявним результат енергоаудиту. обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку. визначається за результатами енергоаудиту. У разі, якщо після проведення енергоаудиту відбулись зміни в системі теплопостачання будівлі/будинку. то результати енергоаудиту не можуть бути застосовані».

Згідно п.7 розділу IV методики: «У разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою 24»;

Згідно п.8 розділу IV методики: «У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних що до трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Відповідно, метод розподілу послуг на МЗК/ЗБП носить в собі диспозитивний характер.

Судом не було встановлено, що Концерну «Міські теплові мережі» надані копії документів щодо площ МЗК/ЗБП, проект на будівлю та результати енергоаудиту, визначення обсягу теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення. Тому, Концерн «Міські теплові мережі» здійснює визначення обсягу теплової енергії спрощеним методом. А саме - визначається частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку згідно п.8 розділу IV Методики.

Також, судом встановлено, що при складенні контррозрахунку споживач використовує при розрахунку загальнобудинкових потреб будинку дані, які були відсутні у позивача на момент помісячного розрахунку нарахувань.

Відомостей про те, що інформація, яка викладена у листі №888/01-10 від 25.03.2025 від КП «Запоріжремсервіс» була надана позивачу не надано, хоча остання може буде прийнята до розрахунку з моменту надання її споживачем до Концерну «Міські теплові мережі», але не може використовуватись при розрахунку за минулі періоди у зв`язку неможливістю підтвердження цих даних на той час.

Також, у контррозрахунку споживач у формулі 24 застосовує площу місць загального користування не 203 кв.м. (як надано у листі №888/01-10 від 25.03.2025 від КП «Запоріжремсервіс»), а площу 50,75 кв.м. (посилаючись на відсутність радіаторів у 1,2,3 під`їздах будинку).

Згідно п.7 розділу IV Методики у разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою 24. У разі відсутності даних щодо загальних площ для розрахунків у відповідності до формули 24 цієї Методики для типових будівель/будинків можуть бути застосовані площі, визначені на базі проектних площ відповідної серії будівлі/будинку.

Таким чином, нарахування на опалення МЗК виконуються на загальну площа МЗК та допоміжних приміщень незалежно від наявності або відсутності опалювальних приладів.

Згідно статті 8 закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Пунктом 27 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. №830 зазначено, що розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин.

Відповідно до умов укладених договорів зі співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець. Відповідно, оскільки Виконавцем послуги з постачання теплової енергії на будівлю за вказаною адресою є Концерн «МТМ», то чинним законодавством право розподілу спожитих у будівлі послуги між всіма співвласниками надано виключно Концерну «МТМ». При розподілі Концерн «МТМ» керується нормами законів України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Методикою №315.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розрахунок умовно-постійної частини та умовно-змінної частини двоставкового тарифу за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 (з урахуванням перерахунків здійснених за вересень та грудень 2023 року) здійснена правильно та складає 31 354,22 грн. і 26 660,89 грн. з ПДВ відповідно.

Щодо визначення позивачем абонентської плати в розмірі 630,00 грн. представник відповідача в кінцевому розрахунку не заперечувала. Разом з тим, суд також вважає, що такий розмір підтверджено наданими доказами та нормами діючого законодавства.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розрахунку основного боргу за договором № 72204711 за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_2 обліковується за ОСОБА_1 Концерном «МТМ» в період з 01.11.2021 по 31.03.2024 відповідачеві у вищезазначене приміщення були наданні послуги з опалення на загальну суму 58 645,11 грн., що підтверджується рахунками за надані послуги (а.с.15-18, Т.1).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Споживач житлово-комунальної послуги зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Позивач - Концерн «МТМ» у період з 01.11.2023 по 31.03.2024 надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 58 645,11 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу та рахунками за надані послуги за договором № 72204711.

Зазначений розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності.

Відповідач не відмовлявся від споживання вказаних послуг у встановленому порядку. Щодо надання проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту не звертався.

Доказів належного виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», , місце знаходження: вул. Героїв полку «Азов», буд.137, м. Запоріжжя, 69091; фактичне місцезнаходження за адресою: вул. Професора Анатолія Бойка, буд. 4, м.Запоріжжя, 69057, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року, у розмірі 58 645 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», , місце знаходження: вул. Героїв полку «Азов», буд.137, м. Запоріжжя, 69091; фактичне місцезнаходження за адресою: вул. Професора Анатолія Бойка, буд. 4, м.Запоріжжя, 69057, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Копію рішення надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29.04.2025.

Суддя: О.О. Романько