н/п 2/490/1048/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

09 травня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з позовом в якому просить:

1) визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

В обгрунтування позову позивач вказує, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 12.10.2019 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.02.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. За час перебування у шлюбі було придбано вищевказаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що після розлучення вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, а саме вищевказаного житлового будинку та поруж. Оскільки майно було придбано в період шлюбу, то останнє належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена судом.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 згідно якого 12 жовтня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок чого останній змінив прізвище на « ОСОБА_4 ».

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2022 року згідно якого було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом досліджено договір купівлі-продажу житлового будинку від 15 квітня 2020 року згідно якого ОСОБА_2 , яка діє за згодою подружжя ОСОБА_1 придбала житловий будиноку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Згідно п.1.1 Договору житловий будинок має загальну площу 39,8 кв.м.. з якої житлова площа 19,4 кв.м., до будинку примикають господарські та побутові будівлі та споруди: огорожа № 2,3,5,7, споруди № 6.

Судом досліджено заяву ОСОБА_1 від 15.04.2020 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорній Л.С. про надання згоди на купівлю та на укладення його дружині ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового бдуинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2024 року згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 .

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ст.69 та ст.70 Сімейного Кодексу України, в разі поділу майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 356 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

20 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 712/3590/22, провадження № 61-14297св23, зазначив, що згода дружини, чоловіка на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя поширюється на як на випадки відчуження майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так і на випадки набуття майна подружжям у право спільної сумісної власності, а також наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя; у разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпоряджаються майном (коштами) на набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевказане майно є спільним майном подружжя, а тому позивачу належить частина спірного будинку.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Слід визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 слід визнати право власності на частку частину житлового будинку загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Керуючись ст. ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частку частину житлового будинку загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: огорожа № 2,3,5,7 споруди № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Суддя