Справа №676/1068/25
Номер провадження 2/676/1318/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Бондаря О.О.

з участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 4079 від 25.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , Відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 24.01.2025 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Відповідач умови договору не виконав. Cтаном на 05.02.2025 року заборгованість становить: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 40 250,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 25.01.2024 року по 24.01.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів, яку Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову зазначив, що просить справу розглядати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позов визнала частково. Розмір заборгованості по сплаті процентів нарахований з порушенням чинного законодавства, витрати на правничу допомогу є завищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 25.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4079 про надання кредиту в розмірі 5000 гривень , строком на 365 днів (до 24.01.2025 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних).

Даний договір було укладено в інформаційно телекомунікаційній системі на сайті https://kltcredit.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора : 412518.

ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується довідкою про перерахування коштів ( т.1, а.с. 18).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

На підтвердження укладення договору № 4079 від 25.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 позивачем надано витяг з інформаційно телекомунікаційної системи щодо хронології укладання кредитного договору.

Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» станом на 04 лютого 2025 року заборгованість за Договором № 4079 від 25.01.2024 року становить 45250 гривень 00 коп. , з яких : 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 40 250,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 25.01.2024 року по 24.01.2025 року

При вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п. 17 Розділу IV

ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

При проведенні розрахунку заборгованості позивач провів розрахунок по з 25 січня 2024 року по 24 січня 2025 року виходячи з щоденної процентної ставки 2,5 %

КЦС ВС при розгляді справи № 234/3840/15-ц (61-3014св22), у Постанові від 07.06.2023 року висловив позицію , що суд, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи, що позивач безпідставно не застосував вимоги п. 17 Розділу IV

ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та після спливу 120 днів після набранні чинності цим Законом не здійснював нарахування процентів з розрахунку 1,5 % за кожен день прострочення . суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом.

120 днем після набранні чинності п. 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 21 квітня 2024 року , а 2024 рік є високосним , а закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

З 25 січня 2024 року по 21 квітня 2024 року минуло 88 днів.

Таким чином за період з 25 січня 2024 року по 21 квітня 2024 року розмір процентів становить 11000,00 грн. ( 5000 грн. х 88 днів х 2,5%).

Проценти за період з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року становлять 9000 гривень ((5000 грн. х 120 днів х1.5%).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Таким чином розмір процентів за користування кредитом за період з 20 серпня 2024 року по 24 січня 2025 року становить 7900 гривень (5000 гривень х 158 днів х 1%).

Таким чином заборгованість по сплаті процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 27900 гривень 00 коп. ( 11000,00 грн.+ 9000 гривень +7900 гривень)

Таким чином вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню 32900 гривень, що становить : 5000 грн. заборгованість по тілу кредиту та 27900 гривень 00 коп. заборгованість по сплаті процентів.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову

Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру заборгованості за кредитним договором, в сумі 1761 гривні 00 коп. та мали би бути присуджені витрати на правничу допомогу в сумі 7270 гривень 00 коп., оскільки позов задоволено в розмірі 72,70 % від суми заявлених позовних вимог.

Враховуючи заяву відповідачки про зменшення розміру витрат за надання правничої допомоги , суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача в розмірі 5000 гривень.

При визначенні розміру витрат за надання правничої допомоги суд враховує, що справа для представника позивача є типовою, оскільки позивач є фінансовою установою , яка за договорами факторингу скуповує боргові зобов`язання по кредитним договорам, що справа не становить значної складності.

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» суму заборгованості за кредитним Договором № 4079 від 25 січня 2024 року в сумі 32900 гривень 00 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5000 гривень 00 коп.., суми прострочених платежів по процентах 27900 гривень 00 коп.; судовий збір в розмірі 1761 гривні 00 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень 00 коп.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_1 , поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач: ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» ( пл. Солом`янська, 2, прим. 04, м. Київ, 03035 , ).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , : НОМЕР_2 ).

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О.