Дата документу 20.05.2025 Справа № 335/838/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/838/25 Головуючий у 1 інстанції Калюжна В.В.
Провадження №22-ц/807/1056/25 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої Кочеткова І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Полякова О.З,

секретар Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на спадкове майно, стягнення суми недоотриманої пенсії,

за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на спадкове майно, стягнення суми недоотриманої пенсії.

В обґрунтування зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який до дня смерті перебував на обліку в ГУ ПФУ Запорізької області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В установленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, до складу якої увійшла сума не отриманої пенсії, яка була нарахована ГУПФУ на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/2946/23 за життя спадкодавця.

Посилаючись на неможливість оформити спадкові права на належні спадкодавцю виплати від УПФУ в загальному розмірі 206 799,12 грн. у позасудовому порядку, Позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказані грошові кошти та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на недоотриману пенсію за період з 01.12.2019 по 31.01.2024 у сумі 206 799,12 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з грудня 2019 по січень 2024 у сумі 206 799,12 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 067,99 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій областіподало апеляційну скаргу через електронний суд, яка мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що ОСОБА_1 має право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка, посилаючись на відсутність правових підстав спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців та їх стягнення спадкоємцем, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.Д., , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 15.08.1981 Євгенівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 30).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2023 (справа № 280/2946/23), яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, пенсію ОСОБА_2 , починаючи з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 31.03.2023 №33/28-4176 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 1 800,00 грн.; оклад за спеціальним званням 1 000,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції - 40% - 1 120,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції - 40,00% - 1 568,00 грн.; премія - 143,17% - 7 857,17 грн., усього: 13 345, 17 грн. (а.с. 52-55).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 37 (а.с. 29).

Позивач в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. від 24.01.2025, згідно з якою 24.02.2024 заведено спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Єдиним спадкоємцем на все майно, належне спадкодавцеві на момент смерті, є його дружина ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.02.2024 ОСОБА_2 до дня смерті перебував на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/2946/23 Головним управлінням йому за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата у розмірі 196 799,12 грн. Позивачу роз`яснено, що визначення її права на отримання заборгованості з Державного бюджету після його смерті може бути вирішено виключно у судовому порядку (а.с. 9).

Згідно з розрахунками Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, здійсненими на підставі рішення суду, на доплату (виплату, утримання) пенсії, ОСОБА_2 нараховано суми доплат за період з грудня 2019 по серпень 2023 у розмірі 196 799,12 грн. та за період з вересня 2023 по січень 2024 у розмірі 10 000,00 грн., загальним розміром 206 799,12 грн., які нараховані, але не були виплачені (а.с. 27-28).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не отриманні ОСОБА_2 кошти, присуджені судовими рішеннями, входять до складу спадщини, а тому позивачка як спадкоємець першої черги у відповідності до ст.ст.1216,1218 ЦК України має право на їх отримання .

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає правомірними виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання, що належала батьку позивачки за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, тому, позивач, прийнявши спадщину після батька, має право на отримання всієї суми недоотриманого ним щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зі змісту положень даної статті вбачається забезпечення у першу чергу права осіб, зазначених у ній, на отримання неодержаної за життя спадкодавцем нарахованої пенсії у встановлений строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку про те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таким чином, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких обмежень.

Вказані норми узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Таким чином, норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не обмежують права на отримання недоотриманої померлим пенсії в порядку спадкування позивачем, яка є членом сім`ї спадкодавця і єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, у зв`язку з чим, суд не погоджується з доводами відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, викладеними у відзиві. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що нараховані спадкодавцю суми пенсії не були отримані ним з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, отже, в силу вищенаведених положень Закону, їх виплата не обмежується будь-яким строком.

Відповідно до розрахунків відповідача, на підставі рішення суду на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_2 нараховано суми доплат за період з грудня 2019 по січень 2024 загальним розміром 206 799,12 гривень, які нараховані, але не були виплачені.

На підставі досліджених доказів судом було встановлено, що ОСОБА_2 за життя набув права на пенсію у зазначеному розмірі та у зв`язку з тим, що позивачка не зверталася до відповідача з відповідними заявами для її виплати у вищезазначеному порядку, нарахована і недоотримана померлим пенсія входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. від 24.03.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зміст зазначених вище норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із ч. 1 ст. 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

При цьому, Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера у даному випадку судді у відставці.

Тобто, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Отже до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що належала батьку позивачки за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, тому, позивачка, прийнявши спадщину після батька, має право на отримання всієї суми недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання.

У даному випадку за життя ОСОБА_3 набув право на проведення відповідного перерахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, ОСОБА_2 нараховано суми доплат , які не були виплачені. Як встановлено судом вище, відповідач провів перерахунок лише після набрання законної сили рішенням окружного адміністративного суду, проте спадкодавцю належні йому кошти не були виплачені, а тому вони увійшли до складу спадкового майна.

Крім того, саме ОСОБА_4 видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно, а, отже, вона є такою, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). При цьому, суд врахував і те, що від будь-якої частки спадщини позивачка у визначеному ЦК України порядку не відмовлялась.

За таких обставин, суми недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_1 входять до складу спадщини.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому оскаржуване рішення у відповідності до норм статей 374, 375 ЦПК України слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2025 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: М.С. Гончар

О.З. Поляков