СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3432/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Журибеда О.М.,

при секретареві - Хвостенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністраціх) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2021 року в справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2025 року у справу залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з долученої відповідачем ОСОБА_1 квитанції №5645306, останнім 29.06.2017 року сплачено за оплату послуг ОР №60100 суму у розмірі 7669, 58 грн.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 за 06.2017 року ОСОБА_1 сплачено суму боргу у розмірі 7669, 58 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2017 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відчужена відповідачем ОСОБА_1 в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом укладення договору купівлі-продажу від 29.06.2017 року зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим номером 6272.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановою від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) роз`яснила, що мається на увазі під відсутністю предмету спору.

Колегія суддів вважала, що необхідно конкретизувати висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК Україна, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке.

Так, поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

ОП КСЦ Верховного Суду виснувала, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Оскільки відповідачем виплачено позивачу борг у розмірі 7669, 58 грн. ще у червні 2017 року, який є предметом спору між сторонами за поданим позовом саме до відповідача ОСОБА_1 , їх виплата підтверджується наданою стороною відповідача копією квитанції №5645306 та наданим представником позивача розрахунком заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Щодо заяви відповідача про відшкодування витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Яресько Т.В. просить суд стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 70000, 00 грн.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої четвертої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витратна оплатупослуг адвокатамає бутиспівмірним із:1)складністю справита виконанихадвокатом робіт(наданихпослуг);2)часом,витраченим адвокатомна виконаннявідповідних робіт(наданняпослуг);3)обсягом наданихадвокатом послугта виконанихробіт;4)ціною позовута (або)значенням справидля сторони,в томучислі впливомвирішення справина репутаціюсторони абопублічним інтересомдо справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах), задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яких доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення ЄСПЛ від 10 січня 2010 року у справі «Дубовик проти України», рішення ЄСПЛ від 18 лютого 2010 року у справі «Гуриненко проти України»).

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, відповідно до якого ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У рамках розгляду даної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70000 грн, що підтверджуються: договором про надання правничої (правової) допомоги №24212 від 21.11.2024 року, додатком №1 від 21.11.2024 року до договору про надання правничої (правової) допомоги, розрахунковою квитанцією №21/11/24 від 21.11.2024 року, актом приймання-передачі послуг №1 від 21.11.2024 року, детальним описом наданих послуг від 07.03.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись принципами розумності, співмірності, реальності при визначенні розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, стягує з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 70000 грн.

На підставі наведеного та враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністраціх) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 за відсутністю предмета спору

Стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністраціх) «Київтеплоенерго» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з часу її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя О.М. Журибеда