Справа № 720/649/25
Провадження № 2-о/724/130/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку окремого провадження, у м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Топорівська територіальна громада Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла за підсудністю цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Топорівська територіальна громада Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мандзюк Віктор Борисович, звернувся до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його бабусі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЧВ№018778.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 лютого 1984 року підтверджується те, що його батько, ОСОБА_3 , одружився з його матір`ю ОСОБА_4 , батьками якої згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24 червня 1966 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Зазначає, що ОСОБА_1 проживав з бабусею з 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 без реєстрації, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 22.08.2023 року.

Для прийняття спадщини та отримання спадкових документів ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Унгуряну В.А. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки при зверненні до нотаріуса Топорівський В.В. не подав докази прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_2 її онук - ОСОБА_1 проживав з померлою без реєстрації до дня її смерті, доглядав за нею, лікував та здійснив поховання за власний рахунок, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, 20.05.2025 року на адресу суду від його представника адвоката Мандзюка В.Б. надійшла заява, в якій просить суд проводити засідання без їхньої участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Топорівської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань не надходило.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Як встановлено з копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №018778 ОСОБА_2 на підставі рішення 22 сесії ХХІІІ скликання від 20 грудня 2001 року Бочковецької сільської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га, яка розташована на території Бочковецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-10).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 11 лютого 1984 року серії НОМЕР_5 встановлено, що дівоче прізвище матері заявника ОСОБА_6 « ОСОБА_7 » (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 від 24.06.1966 року матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно копії витягу із Спадкового реєстру №77797986 від 29.07.2024 року інформація щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відсутня (а.с.14).

Відповідно до довідки Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області №17 від 21.06.2019 року гр. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2019 рік зроблено відповідний запис 21 червня за №17 (а.с.16).

Копією довідки №535 від 22.08.2023 року, виданої Бочковецьким старостинським округом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті в даному господарстві проживав без реєстрації її онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

У постанові від 23.12.2019 у справі №303/1816/17 Верховний Суд зазначив, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

ОСОБА_1 зазначає у заяві по суті про ведення з ОСОБА_2 спільного господарства, що він здійснював догляд за нею, лікував, та за власний рахунок здійснив поховання померлої, але при цьому не надає доказів на підтвердження вказаних фактів.

Переконливих та достатніх доказів, які б підтверджували даний факт, заявником суду не надано.

Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми, тобто такими, які дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до правил доказування у цивільному процесі лише посилання на факти, без їх доведення належними та допустимими доказами, не може бути підставою для задоволення заяви.

Тобто, саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Наявність у ОСОБА_1 документів, які пов`язані із смертю спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, не є доказами наявності юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті.

Наявна в матеріалах справи неналежної якості ксерокопія довідки сільської ради датована 22.08.2023 року за вих..№535, не дає суду можливість ідентифікувати орган, який видав вказану довідку, оскільки відсутній відбиток штемпеля та печатки , що в свою чергу не може слугувати доказом на підтвердження проживання заявника разом із бабусею на момент їх смерті, без реєстрації.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що факт спільного проживання заявника з бабусею ОСОБА_2 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , однак вказані свідки в судове засідання не з`явились, письмових пояснень на адресу суду від них не надходило.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що заявлені вимоги ОСОБА_1 є недоведеними належними та допустимим доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на заявника, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою заяви.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Топорівська територіальна громада Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 травня 2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК