Справа № 405/7068/24
Провадження №2/405/1388/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №405/7068/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Осіпова Ю.Ю. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА № 1089842 від 01.10.2024 року) в інтересах позивача звернулася до суду з позовом, в якому (позові) просить:

в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,0625 га, з кадастровим номером :42:352:0072, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 лютого 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2024 року було розірвано. При цьому, за час перебування у шлюбі 14 червня 2005 року сторони придбали житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 . Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомості від 02 жовтня 2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :42:352:0072, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0625 га також належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Кропивницької міської ради № 768 від 07.08.2021 року. Таким чином, житловий будинок по АДРЕСА_1 , набутий ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу та земельна ділянка з кадастровим номером :42:352:0072, яка знаходиться в АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, набутого за період шлюбу з ОСОБА_1 , на підставі чого та відповідно до ст. ст. 60, 69, 70 СК України позивач ОСОБА_1 має право на 1/2 частину зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, разом з тим, враховуючи, що позивач з відповідачем по справі не дійшли згоди щодо добровільного поділу спільного майна подружжя, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених майнових прав.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження в зазначеній справі, з призначенням підготовчого судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Осіпова Ю.Ю. направила на адресу суду заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» та зареєстрована судом 04.02.2025 року за вх. № 3437 про підтримання позовних вимог та про проведення підготовчого судового засідання без позивача та її, як представника позивача, участі. Крім того, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, просила за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання подав заяви, зареєстровані судом 03.02.2025 року за вх. № 3302 та 04.02.2025 року за вх. № 3472 про проведення підготовчого судового засідання без його участі, в яких також зазначив, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, на підставі чого та відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України просив ухвалити рішення у справі в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог та відсутність заперечень щодо їх задоволення в підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку щодо можливості застосування положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, якою унормовано, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів позивача ОСОБА_1 , - суд приймає визнання відповідачем позову та за результатами підготовчого провадження у даній справі ухвалює судове рішення.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, приймаючи також до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує його (відповідача) прав та законних інтересів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 16 лютого 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №73 та рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 червня 2024 року (справа № 405/2361/24), яке набрало законної сили 11 липня 2024 року, зазначений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Судом також встановлено, що під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 , як Покупцем на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 2842, було придбано об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, в п.1.6 зазначеного Договору вказано, що земельна ділянка, за якою розташований житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, не приватизована, та крім того, зазначено, що згода іншого з подружжя Покупця на укладення цього договору отримана нотаріусом у встановленому законом порядку.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» № 7546121 від 17.06.2005 року, право приватної власності на об`єкт нерухомого майна 1/1 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу /2842/, посвідченого 14 червня 2005 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., зареєстровано за ОСОБА_2 , номер запису: 21381, в книзі: 122, реєстраційний номер: 8163994.

Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 397421801 від 02 жовтня 2024 в Державному реєстрі речових прав є наявною актуальна інформація про об`єкт речових прав з реєстраційним номером: 040, за якою земельна ділянка з кадастровим номером :42:352:0072, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0625 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі рішення Кропивницької міської ради № 768 від 07.09.2021 року.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом про поділ майна подружжя, як на підстави позовних вимог зазначила, що житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 набуті за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , а тому є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, і, тим самим їх частки є рівними, тобто належать по частині кожному з подружжя, з приводу чого судом відзначається наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тим самим, судом відзначається, що тлумачення зазначеної статті дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуто ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована і один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в т.ч., в судовому порядку, при цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростовування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно з законом, не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту ч. 1 ст. 61 СК України), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Статтею 68 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Аналогічні положення закріплені і в ч.ч. 1,2 ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до п.п.22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч.3 ст.368 ЦК України відповідно до ч.ч.2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4 ст.71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5 ст.71 СК України).

Крім того, суд зауважує, що факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не укладали шлюбний договір або будь-яку іншу домовленість щодо поділу майна подружжя та визначення частки кожного з них у такому майні, а тому, в силу прямої норми закону, що регулює сімейні правовідносини, та якою передбачено, що частки позивача та відповідача є рівними, а поділ спільної сумісної власності подружжя має відбуватись шляхом поділу зазначених об`єктів нерухомого майна по частки за кожним.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 були набуті сторонами у шлюбі та відповідно є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя, що не заперечувалося сторонами по справі, а тому їх частки є рівними. Про наявність будь-якої домовленості між сторонами щодо їх часток у праві власності на зазначене спірне майно, суду не відомо, і докази цьому на час судового розгляду справи відсутні, а так само як і відсутні докази того, що зазначене спірне майно є особистою приватною власністю когось із них (позивача чи відповідача).

Таким чином, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 шляхом визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, а також на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0625 га, з кадастровим номером :42:352:0072, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Крім того, на підставі ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі 2020,00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.10.2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку поділу об`єкта спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку поділу об`єкта спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0625 га, з кадастровим номером :42:352:0072, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 2020 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова