Справа № 515/562/25
Провадження № 2/515/818/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог

18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала на те, що 06 листопада 2005 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки не склалися, тому шлюб між ними було розірвано.

11 серпня 2016 року уклала шлюб зі ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 липня 2011 року з ОСОБА_2 на її на користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку до повноліття дочки ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка досягає повноліття, наразі мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному її утриманні.

Дочка навчається на денній формі навчання факультету торгівлі та маркетингу Державного торгівельно-економічного університету, навчання закінчує в червні 2028 року, навчання є платним, загальна вартість освітньої послуги за повний курс навчання становить 152 000,00 грн.

ОСОБА_1 працевлаштована, проте розмір її заробітної плати на рівні мінімальної, тому коштів на утримання дитини та оплати навчання не вистачає. Зазначивши, що дочка здобуває ступінь вищої освіти денної форми навчання, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, а відповідач перебуває у працездатному віці, не є людиною з інвалідністю, зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 квітня 2025 року і до закінчення навчання 30 червня 2028 року.

Рух справи

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 квітня 2025 року постановлено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

ОСОБА_1 надала до суду клопотання, в якому підтримала доводи позовної заяви, просила провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також долучити до справи розрахунок заборгованості по аліментам, квитанції про оплату навчання доньки.

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву вказав що заперечує проти задоволення позовних вимог вказуючи про те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу та дружину, а також те, що наразі не має постійного заробітку. Крім того, вказує, що дочка ОСОБА_6 може працевлаштуватись, а позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження одноособового утримання спільної дитини.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 06 листопада 2005 року Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 16 від 06 листопада 2005 року, прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 » (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 травня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Із витягу з Реєстру територіальної громади №2022/000397540 від 23 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Довідкою Державного торгівельно-економічного університету № 151 від 02 вересня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу, що здобуває ступінь вищої освіти «бакалавр» денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Державного торгівельно-економічного університету, закінчує навчання в червні 2028 року (а.с.13).

Згідно з договором про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торгівельно-економічному університеті № 922д/6к-2024 від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 та вказаний навчальний заклад досягли домовленості щодо надання Державним торгівельно-економічним університетом освітньої послуги ОСОБА_3 та оплати цієї послуги ОСОБА_1 , загальна вартість якої за весь період навчання становить 152 000,00 грн (а.с.9-10).

Згідно з попереднім договором № 17здб-2004 року від 23 липня 2024 року визначено розмір завдатку у сумі 19 000,00 грн, який ОСОБА_1 зобов`язується сплатити Державному торгівельно-економічному університету на підтвердження укладення Договору про надання платної освітньої послуги (а.с.11-12).

Квитанцією підтверджується сплата позивачкою на розрахунковий рахунок Державного торгівельно-економічного університету коштів згідно попереднього договору № 117здб-2024 від 23.07.2024 року у сумі 19 000,00 грн за ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 липня 2011 року (справа № 2-562/11) з ОСОБА_2 стягувались аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.06.2011 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.15).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 31 жовтня 2024 року, складеного державним виконавцем Саратського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за вищевказаним рішенням суду станом на 31 жовтня 2024 року, з урахуванням штрафу за постановою державного виконавця, складає 178 699,12 грн (а.с.17-20).

Згідно наданих квитанцій ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання доньки за 2й курс, 1 етап навчання, у Державному торгівельно-економічному університеті у розмірі 21 280,00 грн та 8 000,00 грн за проживання у гуртожитку.

Відповідно до оновленого розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 19 травня 2025 року, заборгованість ОСОБА_2 становить 184 572,17 грн.

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи,суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Частина першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Главою 16 СК України регулюються правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання;

3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 виснував, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У справі, яка розглядається, встановлено, що ОСОБА_10 перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_1 , навчається на другому курсі у Державному торгівельно-економічному університеті, потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги.

ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку, як безробітній, допомогу не отримує, має на утриманні інших осіб (дружина та двоє дітей: 2014 та 2020 року народження).

Суду не надано доказів щодо стану здоров`я ОСОБА_2 .

Дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на повнолітню доньку, однак не у заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи обставини даної конкретної справи, приймаючи до уваги наявність інших утриманців у платника аліментів, його заборговано сіть по їх сплаті, відсутність постійного працевлаштування, мінливий доходів, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, у розмірі 1/8 частини з усіх його доходів буде справедливим.

Стягнення аліментів у розмірі частини з усіх доходів відповідача не буде пропорційним стосовно інших двох дітей може значно погіршити їх становище та становище їх матері, яка наразі перебуває у декретній відпустці та покладе надмірний тягар на відповідача.

Розмір аліментів повинен бути пропорційним і справедливим.

Суд також враховує, що ОСОБА_10 є повнолітньою, працездатною, а тому незважаючи на її навчання у ВНЗ має можливість працевлаштуватись, приймаючи до уваги, що через військову агресію рф навчання у ВНЗ України здебільшого проводиться у дистанційному форматі.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними, та підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду справи

Навчання дитини є розвитком її здібностей, необхідним для неї (дитини) та відбувається в її інтересах, також законом передбачений обов`язок батька утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання у встановленому законом розмірі.

Враховуючи, що повнолітня ОСОБА_10 продовжує навчання, відповідач не сплачує аліменти на її утримання, має інших утриманців та тимчасово безробітній, виходячи із принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд визнає доцільним стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Щодо судових витрат

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (50%), то із ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 605,65 грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 2, 12, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 7, 181, 182, 191, 199, 200 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця на період навчання, починаючи з 19 квітня 2025 року, але не більш, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605,65 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят п`ять копійок).

Рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя К. І. Олійник