Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1316/23
Провадження № 4-с/552/16/25
У Х В А Л А

іменем України

21.05.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 05.05.2025 звернулася в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на рішення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скарга обґрунтована тим, що судовим рішенням в справі № 552/1316/23 їй, як бабі, встановлено порядок спілкування та участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що рішення в добровільному порядку ОСОБА_2 , як боржником, не виконується, на виконання судового рішення було видано виконавчий лист, який було подано до Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження, але 17.04.2025 відділом ДВС було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред`явлено не за належністю.

З даним повідомленням не погоджується.

В поданій до суду скарзі просила визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. щодо винесення повідомлення від 17.04.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та скасувати таке повідомлення. Просила також зобов`язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Київським районним судом м. Полтави в справі № 552/1316/23.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду, зверталися до суду з клопотанням про проведення судового зсідання без їх участі.

Інші учасники також в судове засідання не з`явилися, хоча всі були повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали скарги та дослідивши зібрані докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2024 в справі № 552/1316/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, встановлено бабі ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зустрічі в кожну першу та третю суботу кожного місяця з 16 год 00 хв. до 19 год 00 хв. без присутності опікуна; зустрічі в кожну другу та четверту неділю кожного місяця з 16 год 00 хв. до 19 год 00 хв. в присутності опікуна в загальнодоступних громадських місцях; кожного року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 під час святкування разом всією сім`єю, а також друзями ОСОБА_4 в загальнодоступних громадських місцях; кожного року в День Святого Миколая та на Різдво Христове під час святкування разом всією сім`єю в загальнодоступних громадських місцях; необмежене спілкування засобами телефонного та відеозв`язку кожного дня. Визначено місце передачі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дні спілкування баби без опікуна її фактичне місце проживання. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2024 року - змінено, встановивши наступний порядок спілкування баби ОСОБА_1 та її участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: друга та четверта субота та неділя місяця з 12:00 год суботи до 17:00 год неділі за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності опікуна; необмежене спілкування засобами відео зв`язку, але враховуючи розпорядок дня дитини; кожного року на день народження ОСОБА_4 разом всією сім`єю, в тому числі ОСОБА_1 , в загальнодоступних громадських місцях; кожного року на день ОСОБА_5 та Різдва Христового під час святкування разом всією сім`єю, в тому числі ОСОБА_1 , в загальнодоступних громадських місцях; кожного року на день Захисника України з 12:00 год до 17:00 год в загальнодоступних громадських місцях з урахуванням розпорядку дня дитини, без присутності опікуна; кожного року влітку з 25 липня по 03 серпня за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності опікуна. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2024 року залишено без змін.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Встановлено, що зазначене судове рішення боржником в добровільному порядку не виконано, за заявою ОСОБА_1 судом в справі видано виконавчий лист.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що 17.04.2025 головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О. прийняте рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Приймаючи рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець обґрунтовує його нормами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження».

Заявник ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням державного виконавця, жодні обґрунтування щодо наявності підстав для відкриття виконавчого провадження саме Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не зазначає.

Разом з тим, місце виконання рішень визначені нормою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Отже, аналіз норм ст. 24 закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що місцем виконання судового рішення, може бути, зокрема, місце проживання чи перебування боржника, місце вчинення відповідних дій.

Статтею 64-1 Закону України про виконавче провадження» також передбачено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

З матеріалів цивільної справи та виданого Київським райони м судом м. Полтави в справі № 552/1316/23 виконавчого листа, вбачається, що місцем проживання боржника ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також є АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2024 в справі № 552/1316/23, яке в цій частині залишено без змін, визначено місце передачі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дні спілкування баби без опікуна її фактичне місце проживання.

Отже, суд приходить до висновку, що місцем виконання судового рішення в справі № 52/1316/23 є територія Київського району м. Полтави.

Пунктом 10 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На підставі викладеного, враховуючи, що місцем виконання судового рішення в цивільній справі № 552/1316/23 не є територія Дарницького району міста Києва, суд приходить до висновку, що державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольга Борисівна, приймаючи рішення від 17.04.2025 про повернення виконавчого документа стягувачеві, діяла на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», правомірно керувалася нормами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», таке рішення є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В даній справі судом встановлено, що під час вчинення дій про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець діяла правомірно, відсутні підстави для поновлення прав заявника в судовому порядку.

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги в порядку, визначеному статтею 451 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.05.2025.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко