Справа № 484/1395/25
Провадження № 2/484/819/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 6 999 грн. 57 к.

ВСТАНОВИВ:

13.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника Романенка М.Е. через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 24.01.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит № 3658378 (далі Договір) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 10 000 грн., строком на 21 день з 24.01.2021 року до 14.02.2021 року з можливою пролонгацією, комісією за надання кредиту 1 900 грн., нарахованою одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, процентами за користування кредитом 4 200 грн., нарахованою за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 6 999 грн. 57 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2 543 грн. 60 к., заборгованість за відсотками 4 455 грн. 97 к. 13.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 6 999 грн. 57 к. не сплачує. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму зазначеної кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

15.04.2025 року до суду від представниці відповідачки - адвоката Єрмоленко А.В. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що строк дії кредитного договору з 24.01.2021 року по 14.02.2021 року, тобто вважає, що з 15.02.2021 року припинилося право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 14.02.2021 року ОСОБА_1 не подавались. З відомостей про щоденні нарахування та погашення, що додана Позивачем до позовної заяви вбачається, що за період з 24.01.2021 по 29.07.2021 року Відповідачем було сплачено 22 987,63 грн., з яких: - Тіло кредиту 7 456,40 грн. - Проценти по кредиту 10 391,23; - Комісія за пролонгацію 3 240,00 грн. - Комісія за оформлення кредиту 1 900,00 грн. Тобто Відповідачем були сплачені всі необхідні суми по тілу кредиту й по процентах, крім того, ще й виникла переплата, оскільки якщо порахувати суми, які були сплачені по кредитному договорі: 10 000,00 грн. (тіло кредиту) + 1 900,00 грн. (плата за надання кредиту) + 4 200,00 грн. (проценти по кредиту) = 16 100,00 грн., а оскільки Відповідачем було сплачено 22 987,63 грн., то станом на дату звернення з позовною заявою, Відповідач має переплату у розмірі 6 887,63 грн. (22 987,63 грн. 16 100,00 грн.). Зазначила, що у «Відомостях про щоденні нарахування та погашення» Позивач зазначає нарахування та сплату Відповідачеві «Комісії за пролонгацію кредиту» в загальній сумі 3 240,00 грн., однак Відповідач не підписувала жодної додаткової угоди про пролонгацію кредитного договору, і в матеріалах справи такі докази відсутні. Надлишково сплачена сума поинна бути повернута відповідачу. Також, як вбачається з «Відомостей про щоденні нарахування та погашення» Відповідачем було сплачено «Процентів по кредиту» у розмірі 10 391,23 грн., а мало бути сплачено 4 200,00 грн., а отже надлишково сплачена сума у розмірі 6 191,23 грн. має бути частково зарахована в оплату по тілу кредиту - в сумі 2 543,60 грн., а решта суми 3 647,63 грн. (6 191,23 грн. 2 543,60 грн. = 3 647,63 грн.) є переплатою та має бути повернена Відповідачу, як надлишково сплачена сума.Не надано доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договорами. Відтак, наданий Позивачем витяг з реєстрів боржників до договору факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними договорами не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингів, тобто розрахунки заборгованості складені Позивачем, а не первісними кредиторами. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків та інших комісій не надано. Зазначила, що жодного розрахунку заборгованості ані за тілом кредиту, ані по нарахованих відсотках, до позовної заяви Позивач не надає, а тому вважає, що станом на дату подачі позову Позивачем не можливо встановити розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем.Зазначила, що в договорі факторингу № 07Т від 13.09.2021 року не зазначено про передання ТОВ«Діджи Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року. Позивачем не було надано суду підписаного ним та банком акту прийому-передачі реєстру боржників за договором № 07Т про відступлення прав вимоги від 13.09.2021р., у якому було б зазначено про передачу права грошової вимоги за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року. В матеріалах справи відсутній Акт приймання-передачі реєстру боржників, який би містив дату та підписи сторін, яка мала б бути долучена до договору 07Т про відступлення прав вимоги від 13.09.2021р. Таким чином, Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що до нього взагалі перейшло право вимоги до Відповідача за договором № 07Т про відступлення прав вимоги від 13.09.2021р. Також вважає, що трирічний строк позовної давності, який давав право Позивачу на звернення до суду про стягнення заборгованості з Відповідача закінчився 15.02.2024 року.

Крім того, 15.04.2025 року до суду від представниці відповідачки - адвоката Єрмоленко А.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в задоволенні якого вона просила відмовити, оскільки вважає заявлену суму в 4 000 грн. неспівмірною зі складністю наданої справи, її ціною позову в сумі 6 999 грн. 57 к. та витраченим часом адвоката.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкладено розгляд справи для надання позивачу часу для подання відповіді на відзив.

16.04.2025 року до суду від представника позивача Чуприни К.В. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій вона позов підтримала, просила задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору, а навпаки підтверджує, зазначаючи про це у відзиві. Відповідно до умов кредитного договору сторони домовились, що якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 Договору в період прострочення Позичальника нараховуються за вибором Позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, передбачених ст. 625 ЦК України вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Отже, на відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5,00 % не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. Разом з тим, з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 вбачається, що відповідачем вчинялися дії по сплаті комісії за пролонгацію за кредитним договором, а саме:14.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 210,00 грн., з яких: 300 грн. сплата тіла кредиту; 610 грн. сплата процентів по кредиту; 300 грн. сплата комісії за пролонгацію; 17.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 189,00 грн., з яких: 291 грн. сплата тіла кредиту; 607 грн. сплата процентів по кредиту; 291 грн. сплата комісії за пролонгацію; 20.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 166,00 грн., з яких: 282 грн. сплата тіла кредиту; 602 грн. сплата процентів по кредиту; 282 грн. сплата комісії за пролонгацію; 23.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 143,00 грн., з яких: 273 грн. сплата тіла кредиту; 597 грн. сплата процентів по кредиту; 273 грн. сплата комісії за пролонгацію. 26.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 2 065,00 грн., з яких: 442 грн. сплата тіла кредиту; 1 181 грн. сплата процентів по кредиту; 442 грн. сплата комісії за пролонгацію; 03.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 9 000,00 грн., з яких: 3 430.40 грн. сплата тіла кредиту; 3 669.60 грн. сплата процентів по кредиту; 1 900.00 грн. сплата комісії за оформлення кредиту; 04.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 597,63 грн., з яких: 249 грн. сплата тіла кредиту; 99,63 грн. сплата процентів по кредиту; 249 грн. сплата комісії за пролонгацію; 12.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 357,00 грн., з яких: 141 грн. сплата тіла кредиту; 75 грн. сплата процентів по кредиту; 141 грн. сплата комісії за пролонгацію. 14.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 631,00 грн., з яких: 229 грн. сплата тіла кредиту; 173 грн. сплата процентів по кредиту; 229 грн. сплата комісії за пролонгацію; 22.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 714,00грн., з яких: 218 грн. сплата тіла кредиту; 278 грн. сплата процентів по кредиту; 218 грн. сплата комісії за пролонгацію. 26.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 702,0 грн., з яких: 207 грн. сплата тіла кредиту; 288 грн. сплата процентів по кредиту; 207 грн. сплата комісії за пролонгацію; 09.04.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 938,00 грн., з яких: 196 грн. сплата тіла кредиту; 546 грн. сплата процентів по кредиту; 196 грн. сплата комісії за пролонгацію. 16.04.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 494,00 грн., з яких: 112 грн. сплата тіла кредиту; 270 грн. сплата процентів по кредиту; 112 грн. сплата комісії за пролонгацію; 03.05.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію. 18.05.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію; 04.06.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію.Такі обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Зазначила, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним кредитним договором у позивача, ним не здійснювалося жодних додаткових нарахувань і не застосовувалося жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. До позовної заяви позивачем було додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а саме: копію договору факторингу №07Т від 13.09.2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю; витяг із додатку № 1 до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року (реєстр боржників); копії платіжних інструкцій за договором факторингу №07Т від 13.09.2021 року. Зазначила, що договір факторингу №07Т від 13.09.2021 року не визнаний недійсним. Поряд з цим, відповідно до п. 8.1 договору факторингу№ 07Т від 13.09.2021 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту підписання сторонами цього Договору. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу №07Т від 13.09.2021 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. Зазначила, що, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24:00 години 30.06.2023 року, а починаючи з 24.02.2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час. Таким чином строк позовної давності позивачем не пропущений. Зазначила, що заявлена сума витрати на правову допомогу співмірна зі складністю наданої справи.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином.

Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит № 3658378 (далі Договір) на умовах строковості, зворотності, платності.

Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і було надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

У Анкеті-заяві на кредит № 3658378 від 24.01.2021 року позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування: сума кредиту 10 000 грн., строк кредитування 21 день.

Відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 10 000 грн., строком на 21 день з 24.01.2021 року до 14.02.2021 року з можливою пролонгацією, комісією за надання кредиту 1 900 грн., нарахованою одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, процентами за користування кредитом 4 200 грн., нарахованою за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом.

Факт надання ТОВ «МІЛОАН» кредиту на споживчі цілі в сумі 10 000 грн. підтверджується платіжним дорученням № 38221670 від 24.01.2021 року (а.с.36). Тобто, свої зобов`язання за договором товариство виконало в повному обсязі.

Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит.

Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 6 999 грн. 57 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2 543 грн. 60 к., заборгованість за відсотками 4 455 грн. 97 к.

13.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року.

Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 6 999 грн. 57 к. не сплачує.

З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.

З Договору про споживчий кредит № 3658378 від 24.01.2021 року вбачається, що його укладено в електронній формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, а навпаки підтверджує, зазначаючи про це у відзиві.

Відповідно до умов кредитного договору сторони домовились, що якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 Договору в період прострочення Позичальника нараховуються за вибором Позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, передбачених ст. 625 ЦК України вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Отже, на відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5,00 % не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами.

Разом з тим, з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 вбачається, що відповідачем вчинялися дії по сплаті комісії за пролонгацію за кредитним договором, а саме: 14.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 210,00 грн., з яких: 300 грн. сплата тіла кредиту; 610 грн. сплата процентів по кредиту; 300 грн. сплата комісії за пролонгацію; 17.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 189,00 грн., з яких: 291 грн. сплата тіла кредиту; 607 грн. сплата процентів по кредиту; 291 грн. сплата комісії за пролонгацію; 20.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 166,00 грн., з яких: 282 грн. сплата тіла кредиту; 602 грн. сплата процентів по кредиту; 282 грн. сплата комісії за пролонгацію; 23.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 1 143,00 грн., з яких: 273 грн. сплата тіла кредиту; 597 грн. сплата процентів по кредиту; 273 грн. сплата комісії за пролонгацію. 26.02.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 2 065,00 грн., з яких: 442 грн. сплата тіла кредиту; 1 181 грн. сплата процентів по кредиту; 442 грн. сплата комісії за пролонгацію; 03.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 9 000,00 грн., з яких: 3 430.40 грн. сплата тіла кредиту; 3 669.60 грн. сплата процентів по кредиту; 1 900.00 грн. сплата комісії за оформлення кредиту; 04.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 597,63 грн., з яких: 249 грн. сплата тіла кредиту; 99,63 грн. сплата процентів по кредиту; 249 грн. сплата комісії за пролонгацію; 12.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 357,00 грн., з яких: 141 грн. сплата тіла кредиту; 75 грн. сплата процентів по кредиту; 141 грн. сплата комісії за пролонгацію. 14.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 631,00 грн., з яких: 229 грн. сплата тіла кредиту; 173 грн. сплата процентів по кредиту; 229 грн. сплата комісії за пролонгацію; 22.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 714,00 грн., з яких: 218 грн. сплата тіла кредиту; 278 грн. сплата процентів по кредиту; 218 грн. сплата комісії за пролонгацію. 26.03.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 702,0 грн., з яких: 207 грн. сплата тіла кредиту; 288 грн. сплата процентів по кредиту; 207 грн. сплата комісії за пролонгацію; 09.04.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 938,00 грн., з яких: 196 грн. сплата тіла кредиту; 546 грн. сплата процентів по кредиту; 196 грн. сплата комісії за пролонгацію. 16.04.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 494,00 грн., з яких: 112 грн. сплата тіла кредиту; 270 грн. сплата процентів по кредиту; 112 грн. сплата комісії за пролонгацію; 03.05.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію. 18.05.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію; 04.06.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 927,00 грн., з яких: 362 грн. сплата тіла кредиту; 465 грн. сплата процентів по кредиту; 100 грн. сплата комісії за пролонгацію.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

За таких обставин, враховуючи те, що в кредитному договорі сторонами був обумовлений строк нарахування відсотків, а саме відсотки нараховуються до дня повного погашення заборгованості за кредитом, а оскільки наразі заборгованість по кредиту не погашена, то суд вважає, що відсотки були нараховані правомірно за період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Отже позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 6 999,57 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом у розмірі 2 543,60 грн. (сума отриманого кредиту в розмірі 10 000,00 грн. сума сплаченого кредиту в розмірі 7 456,40 грн. = 2 543,60 грн.); - заборгованість за процентами в розмірі 4 455,97 грн. (сума нарахованих процентів в розмірі 14 847,20 грн. сума сплачених процентів в розмірі 10 391,23 = 4 455,97 грн.).

Крім того, на підтвердження законності нарахування заборгованості позивачем до позовної заяви було додано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, яка сформована, підписана та надана первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН».

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

До позовної заяви позивачем було додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а саме: копію договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю; витяг із додатку № 1 до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року (реєстр боржників); копії платіжних інструкцій за договором факторингу № 07Т від 13.09.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу № 07Т від 13.09.2021 року не визнаний недійсним. Поряд з цим, відповідно до п.8.1 договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту підписання сторонами цього Договору. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за кредитним договором.

Предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже питання щодо дійсності або недійсності договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року не відноситься до предмета доказування в наданій справі.

Щодо клопотання представника відповідача про хстосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, частинами 1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року.

Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє до тепер.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24:00 години 30.06.2023 року, а починаючи з 24.02.2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час.

З урахуванням вищевикладеного, строк позовної давності позивачем не пропущений.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою не виконане.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 6 999 грн. 57 к.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року в сумі 6 999 грн. 57 к.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к.

Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської». Необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір № 01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025 року та додаткову угоду № 3658378 від 19.02.2025 року до договору № 01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 4 000 грн. слід зменшити до 1 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , заборгованість за кредитним договором № 3658378 від 24.01.2021 року у сумі 6 999 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 57 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 543 (дві тисячі п`ятсот сорок три) грн. 60 к., заборгованість за відсотками 4 455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 97 к.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а всього 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 20 травня 2025 року.

СУДДЯ: