Справа №551/402/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про щомісячне стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує в добровільному порядку свого обов`язку щодо утримання сина. Разом з тим, на розгляді Шевченківського районного суду м. Полтави перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір`ю.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений судом про справу з направленням йому за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач направив відповідачу копію позовної заяви з додатками, що підтверджується описом до вкладення листа (а.с.4).

У визначений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.11).

Заочним Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 19 травня 2025 року, яке на даний час не набрало законної сили, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Ініціатором розірвання шлюбу виступив чоловік ОСОБА_2 .

Однак вказаним рішенням не встановлено з ким саме з батьків проживає (буде проживати) дитина.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків (законних представників) хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В супереч обов`язку доказування стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Крім того, звернувшись до суду з позовом про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 10000 грн. щомісячно, сторона позивача не надала жодних доказів, які відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України впливають на розмір визначення аліментів (щодо доходу відповідач, наявність у нього нерухомого чи цінного рухомого майна тощо) і не заявила клопотання про їх витребування судом. При цьому суд не має право витребувати такі докази за власною ініціативою.

Позивач вказала, що після розірвання шлюбу дитина проживатиме з нею. Тобто вказана обставина матиме місце лише в майбутньому, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу законної сили не набрало.

Разом з тим, згідно зі ст. 2 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси та суд не може захищати права порушення яким виникне (може виникнути) в майбутньому.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, що не позбавляє позивача повторно звернутись до суду з аналогічним позовом, оскільки правовідносини щодо аліментів на утримання дитини не є сталими та постійно змінюються.

Вирішуючи питання про судові витрати судом встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову, відповідачем судові витрати по справі не понесені.

Таким чином та на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави.

Що стосується стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу, то суд, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-183 СК України, статтями 4, 5, 11, 141, 206, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап