Справа № 130/1238/25
Провадження № 22-ц/801/1445/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

22 травня 2025 рокуСправа № 130/1238/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про стягнення моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

13 травня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, яка не відповідає загальним вимогам процесуального закону щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Виклад апеляційної скарги у такій формі недопустимий.

Метою апеляційного перегляду судового рішення є перевірка правильності та законності судового рішення, тобто в скарзі чітко та зрозуміло повинно бути викладено її мотиви на предмет незаконності ухвали суду першої інстанції.

Загальними вимогами до мови скарги є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

Заяви та скарги, які подаються до суду, мають відповідати вимогам закону.

І такі вимоги до скарги добре відомі ОСОБА_1 , який безліч разів подавав апеляційні скарги.

Подана апеляційна скарга не відповідає ні загальним вимогам, ні вимогам, передбаченим ст. 356 ЦПК України.

За своїм змістом апеляційна скарга ОСОБА_1 є не що інше, як його обурення на ухвалу суду, а по формі схожа на звернення, яке свідчить про неповагу до суддів загалом, та до судді, який постановляв оскаржувану ухвалу зокрема, що є неприпустимим.

А вимоги апеляційної скарги (крім пункту 4) - це насмішка над процесуальним обов`язком суду, адже ОСОБА_1 , знаючи про вимоги, які потрібно висувати в апеляційній скарзі, навмисно вказує ті, які не відповідають вимогам процесуального закону, і при цьому усвідомлює, що апеляційний суд зобов`язаний надати обґрунтовану позицію за кожною із вимог скарги.

Зміст апеляційної скарги свідчить про очевидну зневагу та насмішку над судовими рішеннями, а відтак над судочинством з боку автора - ОСОБА_1 , і такі дії суперечать основним засадам та завданням судочинства.

Колегія суддів вважає, що такі дії ОСОБА_1 є навмисними, адже останній добре знає вимоги процесуального закону, і в багатьох інших випадках його апеляційні скарги залишали без руху у зв`язку з недотриманням цих вимог.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із апеляційними скаргами такого змісту в інших справах, однак, подаючи знов апеляційну скаргу не зважає на висновки апеляційного суду, викладені в процесуальних рішеннях за результатами їх розгляду.

Подання апеляційної скарги в такій формі та з таким змістом, на думку апеляційного суду, є зловживанням з боку Вещунова І.С. процесуальними правами.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За таких обставин, слід вважати, що використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Апеляційний суд звертає увагу, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

За правилами частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подання даної апеляційної скарги зловживанням ОСОБА_1 його процесуальними правами, а відтак і наявність підстав для залишення апеляційної скарги без розгляду на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Керуючись ст. 44, 143, 148, 259, 260, 271, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати, що подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк