Справа № 308/6316/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_1 , поданої в особі представника ОСОБА_2 , позивач АТ КБ «Приватбанк», відповідач (суб`єкт оскарження) Відділ державної виконавчої служби місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність посадової особи відділу ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із скаргою на бездіяльність посадової особи відділу ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування доводів скарги представник заявника посилається на те, що 01.05.2025 року ОСОБА_1 при зверненні до приватного нотаріуса при підготовці до укладення договору щодо належного їй майна, довідалася про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено публічне обтяження на все її майно, а саме: арешт на все належне їй майно, накладене згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Ужгород Управління юстиції Грицищук М.П. при примусовому виконанні судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2367,72 грн. та 236,77 грн. виконавчого збору.

Вказує, що боржник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження ВП4184570 та постанову про арешт майна, також не був обізнаний з видачею судом такого виконавчого документу. З наведених причин ОСОБА_1 не має можливості зазначити в даній скарзі ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Зазначає, що ОСОБА_1 повідомляє, що вся заборгованість в тому числі, зазначена в судовому наказі №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, погашена, на даний час відсутня будь-яка заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується відповідною довідкою виданою банківською установою та відповідним листом стягувача. Арешт всього майна ОСОБА_1 , накладений 26.01.2007 року, на виконання в судовому наказі №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, тобто понад вісімнадцять років порушує її права, унеможливлює реалізацію нею правомочностей власника, належного йому майна. Тому враховуючи наведене вище, ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для скасування арешту, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Ужгород Управління юстиції Грицищук М.П. при примусовому виконанні судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ «Приватбанк», а також скасування арешту та виключення обтяжень з відповідних реєстрів.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 зверталася до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 01.05.2025 року, в якій просила повідомити про стан виконавчого провадження по виконанню судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (ВП №4184570); зняти арешт, накладений на все майно боржника та заборону на його відчуження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) у ВП №4184570; вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), які були накладені для виконання судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема вилучити записи про обтяження майна боржника та/або зареєструвати припинення таких обтяжень.

Вказує, що у відповідь на вказану заяву від 01.05.2025 року відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01.05.2025 року надіслано письмову відмову у зв`язку з технічною неможливістю зняття арешту.

Таким чином ОСОБА_1 дізналася про протиправну бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби тільки з дня отримання відповіді від ДВС, тобто 01.05.2025 року, тому дану скаргу подає в межах строків встановлених процесуальним законом.

Зазначає, що вищенаведена відповідь мотивована тим, що згідно Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а отже виконавче провадження, у межах якого винесена вказана постанова про арешт майна, знищена.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження. Зазначено, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що у автоматизованій системі виконавчого провадження ВП4184570, в межах якого винесена вказана постанова, однак у виконавчому провадженні відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження, так як вона була винесена у паперовому вигляді та не була продубльована у АСВП. Оскільки в 2007 році АСВП тільки було створено і система не була удосконалена, то було можливо вносити постанови без наявності постанови про відкриття.

Однак, наразі винесення будь-яких постанов у виконавчому провадженні, де відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження, є технічно неможливим.

Зазначено, що відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Отже, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, скаржник вважає невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Зважаючи на наведене, міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, завершуючи виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3467 від 05.02.2003 року (в рамках якого було накладено арешт на все майно позивача) і шляхом завершення виконавчого документа, безпідставно не припинив чинність накладеного арешту у рамках даного виконавчого провадження .

Враховуючи викладене, просить суд зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Ужгород управління юстиції Грицищук М.П. на примусове виконання судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2367,72 грн. та 236,77 грн. виконавчого збору.

Заявник та його представник не скористалися правом на участь у судовому засіданні та подали заяву з проханням провести розгляд скарги без їх участі та задовольнити таку.

Представник відділу ДВС у місті Ужгороді у судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення, згідно з якими просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки відділ ДВС не має технічної можливості для зняття вказаного арешту, провести розгляд без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Грицищук М.П. ВП4184570 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на все майно, що належить ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що представник заявника звертався із заявою до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту, та згідно відповіді відділу №45909 від 01.05.2025 арешт на майно ОСОБА_1 накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №2н-241, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 08.05.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 2367,72 грн.

Також зазначено, що на теперішній час матеріали виконавчого провадження знищені, натомість у АСВП відсутні відомості про виконавче провадження, в межах якого винесена дана постанова, що унеможливлює встановлення підстав завершення даного виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Представник відділу ДВС у місті Ужгороді не надав жодних доказів, які б спростували доводи заявника про відсутність заборгованості за виконавчим провадженням, що перебувало на виконанні, як в частині заборгованості, так і в частині можливих виконавчих зборів.

Натомість, листом відділу ДВС у місті Ужгороді №45909 від 01.05.2025 підтверджено, що виконавче провадження знищено, а також суд приймає до уваги доводи про те, що строки пред`явлення до виконання виконавчого листа, сплинули.

Також, підтверджується заявою АТ КБ «ПриватБанк», що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував виконавчий документ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2006 року по справі №2н-241 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 2367, 72 грн. АТ КБ «ПриватБанк», згідно ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» повідомило, що станом на 01.05.2025 року боржником виконано зобов`язання перед стягувачем у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за доцільне зняти арешт, накладений на майно боржника, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

При цьому, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають до задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-260, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , поданої в особі представника ОСОБА_2 , позивач АТ КБ «Приватбанк», відповідач (суб`єкт оскарження) Відділ державної виконавчої служби місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність посадової особи відділу ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м.Ужгород Управління юстиції Грицищук М.П. на примусове виконання судового наказу №2н-241, виданого 08.05.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ «Привабанк» суми боргу в розмірі 2367,72 грн. та 236,77 грн. виконавчого збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда