Справа №504/3197/24
Провадження №2/504/2249/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2016р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Надалі, 22.11.2016р. Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 10.06.2016р. і до досягнення нею повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 10.06.2016р. і до досягнення ним повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 набула повноліття, а ОСОБА_4 неповнолітній. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Син навчається в школі, йому необхідний одяг, взуття, їжа, шкільні прилади, тобто на його утримання необхідні великі витрати. Витрати на дитину зросли та потребують змін розміру стягнення аліментів. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2016р. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.12.2024р. позов задоволений (за відсутності будь-яких доказів та заперечень зі сторони відповідача). Але за заявою відповідача ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.03.2025 року заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду.

В заяві про скасування заочного рішення представник відповідача-адвокат Мороз А.А. зазначила, що будь-які обставини, котрі мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, повинні підтверджуватись доказами, яких в свою чергу позивачем не надано. Відповідач має незадовільний стан здоров`я, який значно погіршився після отриманих внаслідок участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави з 2022 р. Позивачка разом із чоловіком та дітьми виїхала за межі території України в іншу країну Європейського союзу, а відповідач щомісячно перераховує дітям грошові кошти в більшій сумі, а ніж визначена рішенням суду від 22.11.2016р., виходячи із своїх фінансових можливостей, а також допоміг старшій донці у купівлі автомобіля у Європі. Позивач з метою введення суду в оману, не повідомила дану інформацію задля прийняття судом законного рішення із врахуванням усіх обставин справи, а наведені потреби сина (одяг, взуття, їжа, шкільні прилади) відповідач і так оплачує. Наразі відповідач проходить медичне лікування, обстеження для проходження ВЛК, крім того він щомісячно здійснює витрати пов`язані із несенням військової служби, а саме: оплата Старлінку, заправка генератора, ремонт і обслуговування авто, заправка авто, купівля військової амуніції (яку інколи потрібно міняти після повернення із бойового завдання), тощо, тобто ті безпосередні витрати які необхідні для організації його повсякденного життя та витрати які безпосередньо здатні убезпечити та врятувати його життя.

В судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце проведення яких була сповіщена своєчасно, належним чином, однак її представник-адвокат Родіонов А.В. надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник-адвокат Мороз А.А., будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача - адвокат Мороз А.А. надала заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2016р. розірвано шлюб між сторонами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати разом із матір`ю.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2016р. стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 10.06.2016р. і до досягнення нею повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 10.06.2016р. і до досягнення ним повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27.10.2021р. позивач уклала шлюб із ОСОБА_6 , внаслідок чого набула прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

28.02.2023р. донька ОСОБА_3 набула повноліття, а отже за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.11.2016р. продовжують стягуватися аліменти із відповідача на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджено копією відповідного посвідчення. В період з 11.12.2022р. по 31.12.2022р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України (довідка №1/8/537 від 14.04.2023р.)

Відповідач ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров`я після перенесених травм, операцій, влучання ворожого FPV дрона, під час проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення, що підтверджено копією медичної документації, долученої до заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Звертаючись до суду з позовом саме позивач повинен надати докази на підтвердження наявності правових підстав для зміни способу стягнення аліментів та довести, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у відповідній частці від доходу (заробітку).

Суд вважає за потрібним зазначити, що у цій справі позивачка заявила вимогу не про зміну (збільшення) розміру аліментів, а про зміну способу їх присудження, тобто зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на певну частку від всіх видів доходу (заробітку) батька дитини.

Оцінюючи твердження представника відповідача про те, що будь-які обставини, котрі мають бути враховані при вирішенні питання зміни способу стягнення аліментів, повинні підтверджуватись доказами, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що син навчається в школі, йому необхідний одяг, взуття, їжа, шкільні прилади, тобто на його утримання необхідні великі витрати. Разом із тим доказів цьому не надано. Так само не є зрозумілим як перераховані обставини пов`язані із зміною способу стягнення аліментів.

Також позивач не надала суду жодних доказів, що підтверджують будь-яку зміну фактичних обставин, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, як то матеріального або сімейного стану, або погіршення стану здоров`я платника чи одержувача аліментів.

Позивачем не доведено належними доказами, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, у неї чи в відповідача змінилось матеріальне чи сімейне становище або стан здоров`я, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в її житті, та у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду.

Таким чином, позивачем не доведено підстав для необхідності зміни способу стягнення аліментів.

Водночас, відповідачем надано докази на підтвердження його незадовільного стану здоров`я, наявність захворювань та проведення ряду обстежень, що навпаки свідчить про погіршення його стану.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, погіршення стану здоров`я відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши з наданих та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя П. В. Жовтан