УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 201/2155/22

провадження № 61-5564ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, тобто з 30 березня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року.

Заява обґрунтована тим, що розмір аліментів визначений без врахування його сімейного та матеріального стану. Вказав, що має на утриманні ще одну дитину від першого шлюбу, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 вважає, що мають місце нововиявлені обставини, які існували на час ухвалення судом судового наказу у справі, проте не були встановлені судом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 09 квітня 2025 року, заявуОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу залишено без задоволення.

Судовий наказ Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі 201/2155/22, виданий 14 квітня 2022 року залишено в силі.

Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився суд апеляційної інстанції, мотивована тим, що обставини, зазначені заявником у заяві, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, також самі по собі обставини, на які посилається заявник, не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України.

29 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року задовольнити.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 552/1290/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17,

від 01 березня 2024 року у справі № 334/6285/23.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що наявність у боржника ще однієї дитини на момент видачі судового наказу є тією самою істотною обставиною, яка вплинула на результат справи і унеможливила б видачу судового наказу у заявленому стягувачем розмірі, адже стягнення аліментів в такому розмірі зачіпатиме інтереси другої дитини, яку боржник також утримує.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Установлено, що нововиявленими обставинами, які не були і не могли бути відомими під час розгляду справи, на думку заявника, є те, що заявник має на утриманні ще одну дитину від першого шлюбу, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та у розумінні статті 423 ЦПК України такими не являються, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Апеляційним судом враховано, що боржник у разі зміни обставин, що впливають на визначений розмір аліментів, вправі звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів в загальному порядку.

Отже, заявник може звернутися до суду з позовом і обґрунтовувати свої доводи та надати докази, які свідчитимуть про зміну обставин, що впливають на розмір аліментів.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах на які посилається заявник у касаційній скарзі.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
Є. В. Коротенко В. М. Коротун