13.05.2025 Справа № 756/4218/25
Справа № 756/4218/25
Провадження №2-і/756/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою суду від 02.04.2025 по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

22.04.2025 представником відповідача до суду подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 139 992,06 грн., пов`язаних з оплатою за навчання у школі та з репетитором, туристичною поїздкою.

25.04.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Іващенко А.О., в якій остання просила відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки заявлені вимоги не є взаємовиключними та їх розгляд в одному провадженні призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи та істотно розширить предмет доказування.

У підготовче судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ознайомившись з матеріалами справи, матеріалами зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, ЦПК України наділяє позивача і відповідача рівними можливостями по захисту своїх прав протягом всього періоду розгляду справи. Зустрічний позов виступає як один із таких способів захисту відповідача проти позову.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: а) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, яка виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; б) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень, зокрема, якщо вимоги за позовами можуть зараховуватися, за вимогами, які мають грошову оцінку; якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов має певну мету - захист від первісного позову, оскільки задоволення зустрічного позову виключає повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов - це звернення відповідача до суду з самостійною вимогою до позивача про захист порушеного чи оспорюваного права в процесі, який порушений позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом пред`явлено вимоги про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, присуджених за судовим наказом, виданим Оболонським районним судом м. Києва 14.02.2025, на 1/5 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Натомість, позивачем за зустрічним позовом заявлено вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей, пов`язаних з оплатою за навчання у школі та з репетитором, туристичною поїздкою.

Суд враховує, що у даному випадку вирішення позовних вимог про стягнення вже понесених додаткових витрат на утримання дітей не залежить від вирішення питання про зменшення розміру стягнутих аліментів та навпаки, оскільки за своєю суттю додаткові витрати на дитину не є аліментами, мають іншу природу, є витратами, зумовленими лише особливими обставинами і їх стягнення не залежить від стягнення аліментів як періодичних платежів.

Таким чином, задоволення вимог за первісним позовом про зменшення розміру аліментів жодним чином не виключає задоволення вимог відповідача про стягнення понесених нею додаткових витрат на дітей, у разі доведення такої необхідності, тож заявлені відповідачем вимоги до позивача у справі не мають характеру зустрічних.

Проаналізувавши вказані обставини суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги первісного і зустрічного позову не є взаємопов`язаними між собою і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю, задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову і навпаки.

З урахуванням того, що заявлені відповідачем вимоги до позивача у справі не мають характеру зустрічних, суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, у зв`язку з чим відмовляє у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 49, 193, 197, 223, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей.

Повернути відповідачу ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву з додатками, роз`яснити право звернення з даним позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха