Справа № 308/6672/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тягур Ілля Ілліч про скасування судового наказу, інша особа (заявник; стягувач) Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ужгорода»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтересах якої діє представник адвокат Тягур Ілля Ілліч, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про скасування судового наказу, інша особа (заявник; стягувач) Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ужгорода».

Заява про скасування судового наказу мотивована тим, що 02 травня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» отримано судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2024 року по справі №308/14917/24 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» в розмірі 11128 (одинадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 71 коп., а також судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Боржник з початку війни проживає за кордоном та 09.09.2020 року продала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Савчин К.В., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області 09.09.2020 року, зареєстрованим у реєстрі за № 503, покупцем зазначеної квартири є ОСОБА_2 , тому Боржник немає відношення до даної заборгованості.

Також п. 1.6. вищевказаного Договору встановленого, що на момент продажу квартири не існує заборгованості по квартирній платі та по сплаті за користування комунальними послугами.

Заявник зазначає, що вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу від 12.09.2024 року про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно із наведеним вище, та на підставі викладеного, керуючись статтею 170, частиною третьою статті 171 Цивільного процесуального кодексу України, щодо строку на оскарження судового наказу, заявник просить:

поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2024 року по справі №308/14917/24 та прийняти заяву про скасування судового наказу до розгляду;

скасувати судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі в розмірі 11128 (одинадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 71 коп., а також судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.;

стягнути з Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ужгород витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 160 (сто шістдесят один) грн. 40 коп.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, справу 308/14917/24, приходжу до наступного висновку.

Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа №308/14917/24 (провадження 2-н/308/2842/24) від 12.09.2025 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» (код ЄДРПОУ 03344326, місцезнаходження за адресою: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, 88000) суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.08.2024 в розмірі 11128 (одинадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 71 коп., а також судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Супровідним листом вказаний судовий наказ направлено боржнику.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 копію судового наказу не отримувала, поштовий конверт із копією наказу та копією заяви про видачу судового наказу міститися в матеріалах справи із поштовою відміткою про повернення поштового відправлення.

Разом із тим, матеріали справ також містять клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Тягур І.І., про видачу копії наказу. Так, адвокат вказує на те, що 02.05.2025 через систему «Електронний суд» ним отримано судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

При цьому згідно заяви про скасування судового наказу, боржник ОСОБА_1 , постійно, від початку війни, проживає за кордоном, та вона 2020 року продала належну їй квартиру згідно купівлі-продажу від 09.09.2020 копія якого додана адвокатом до заяви про скасування судового наказу.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном надано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно ч.ч.3,5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, доходжу висновку про відсутність підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявник в заяві про скасування судового наказу навів обставини, відповідно до яких просить скасувати судовий наказ. Зокрема вказує на те, що вона від початку війни постійно проживає за кордом, окрім того, вказує що квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вона продала 09.09.2020 (копію договору купівлі-продажу від 09.09.2020 додано до заяви по скасування судового наказу), а також вказує що на момент укладання договору купівлі-продажу, заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, не існувало.

Із заяви про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки боржник зазначає про необґрунтованість вимог стягувача. Наявність заяви про скасування судового наказу та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявність спору.

Звернувшись із вказаною заявою представник боржника заявив клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Згідно ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на вказані вище обставини вважаю, що в даному випадку є підстави для поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Оскільки підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачені ч.2 ст.171 ЦПК України, відсутні, судовий наказ слід скасувати.

Окрім того, представник ОСОБА_1 адвокат Тягур І.І., просить стягнути з Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ужгород витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 160 (сто шістдесят один) грн. 40 коп.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом положень ч. 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу вказаних положень ЦПК України вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України у справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки у силу принципу змагальності сторін обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд зауважає, що зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

Водночас щодо стягнення судового збору, сплаченого боржником при подачі заяви про скасування судового наказу, суд також відмовляє, оскільки підлягає відшкодуванню суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, лише на користь заявника (стягувача) у разі пред`явлення ним позову до боржника та задоволення такого позову судом.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Водночас, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, суд приходить до висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Таким чином, суд не приймає доводи представника боржника щодо стягнення понесених судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства стягнення у наказному провадженні з боржника вказаних витрат не регламентовано положеннями розділу II ЦПК України та не відноситься до тієї категорії судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, передбаченої ст. 141 ЦПК України, що підлягає стягненню зі сторони у разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тягур І.І. в частині стягнення на її користь понесених нею витрат зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 42, 131, 133, 137, 141, 164, 170, 171, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити боржнику ОСОБА_1 строк на подання до суду заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тягур Ілля Ілліч про скасування судового наказу, інша особа (заявник; стягувач) Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства м. Ужгорода», - задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа №308/14917/24 від 12.09.2024, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» (код ЄДРПОУ 03344326, місцезнаходження за адресою: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, 88000) суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.08.2024 в розмірі 11128 (одинадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 71 коп., а також судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош