Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2075/25
Провадження № 2/711/1314/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

29 квітня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

за участю секретаря судового засідання Буйновської А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», через свого представника за довіреністю Бутенко Марію Олегівну, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » допустила зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP5102923. Внаслідок вказаної вище ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови суду, відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як зазначено, із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. Крім того, на підставі зазначеного вище страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9 826 грн. 91 коп.

У позовній заяві також вказано, що оскільки, відповідно до постанови суду, водій забезпеченого транспортного засобу, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП, то у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9 826 грн. 91 коп., а також судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 28.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. До того ж, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, у прохальній частині позовної заяви (п. 3) заявлено клопотання про можливість розглянути справу без участі представника позивача. Крім того, зазначено про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач не з`явилася, хоча неодноразово повідомлялася судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Крім того, виклик відповідача у судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, враховуючи відсутність інформації про місце реєстрації, проживання та перебування відповідача, а тому, суд вважає, що з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 08.09.2021 о 13.00 год. у м. Черкаси по вул. Волкова, 40, керуючи автомобілем «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Роlо» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила п. 2.3б, 10.9 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 08.09.2021 о 13.00 год. у м. Черкаси по вул. Волкова, 40, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Роlо» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого самовільно залишила місце ДТП до якого була причетна, чим порушила вимоги п. 2.10«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Вказані обставини встановлені під час розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси справи № 711/5895/21, за результатами розгляду якої винесено постанову від 24.11.2021 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 454 грн. 00 коп.

Суд звертає увагу на те, що вказані обставини не доказуються при розгляді цієї справи, враховуючи положення ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, якими визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребують доказування обставини про те, що ДТП, яка мала місце 08.09.2021 о 13.00 год. у м. Черкаси по вул. Волкова, 40, сталась з вини відповідача та, що остання самовільно залишила місце ДТП до якого була причетна.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP5102923.

Власник пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування від 14.09.2021.

Так, після ДТП пошкоджений транспортний засіб «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2 , оглянутий, про що складено Акт огляду транспортного засобу від 17.09.2021 та ремонтну калькуляцію № 41617.v від 13.10.2021, згідно з якою, загальна вартість ремонту складає 9826 грн. 91 коп.

Враховуючи зазначене вище, 01.11.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» здійснило розрахунок № 41617/21 страхового відшкодування, яке становить 9826 грн. 91 коп.

Відповідно до страхового акту № 41617/21, страхувальником ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», визнано вказаний вище випадок страховою подією та згідно з розрахунком № 41617/21 страхового відшкодування від 01.11.2021, вирішено виплатити страхове відшкодування ОСОБА_2 , у розмірі 9826 грн. 91 коп., шляхом перерахування безготівкових коштів на її рахунок.

03.11.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 , кошти у розмірі 9826 грн. 91 коп., в якості страхового відшкодування, згідно з актом № 41617/21 від 03.11.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 12659 від 03.11.2021.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позивач, як страхова компанія, виконав свої зобов`язання, відшкодувавши у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого.

До того ж, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» направлялася на адресу відповідача претензія № 41617/ІНС.ЛОУ від 25.07.2024 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 9826 грн. 91 коп., яка залишена відповідачем без реагування.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу, який регулюється нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування».

Пунктом 69 частини першої статті першої Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) визначено, що страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (частина 1 статті 980 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 цього Закону (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин).

Відповідно до п.п. в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як уже зазначалось вище, відповідач ОСОБА_1 , 08.09.2021 о 13.00 год. у м. Черкаси по вул. Волкова, 40, керуючи автомобілем «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Роlо» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого самовільно залишила місце ДТП до якого була причетна, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021 у справі № 711/5895/21.

Вирішуючи даний спір, судом достеменно встановлено, що на підставі страхового акту № 41617/21 та розрахунку № 41617/21 страхового відшкодування від 01.11.2021, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій від ДТП особі ОСОБА_2 в розмірі 9826 грн. 91 коп., про що свідчить платіжна інструкція № 12659 від 03.11.2021, а тому має право звернення до винуватця ДТП відповідача по справі, із вимогою про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - необхідно стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 9826 грн. 91 коп.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 25597 від 15.01.2025.

Таким чином, оскільки, позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265, 279-282 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, м. Київ, вул. В.Васильківська, 102) грошові кошти у розмірі 9826грн. 91коп., а також судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп., а всього 12249грн. 31коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана.

Повний текст судового рішення складений 05.05.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька