Справа № 346/5222/21
Провадження № 22-з/4808/44/25
Головуючий у 1 інстанції Яремин М.П.
Суддя-доповідач Максюта
08 травня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів: Баркова В.М., Василишин Л.В.,
секретаря Петріва Д.Б.,
з участю позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Яковишин Віталія Віталіївна, про ухвалення дотаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення (заочне) Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 , шляхом перебудови за їх рахунок об`єкта самочинного будівництва гаражу, розташованого на земельній ділянці, яка перебуває у спільному користуванні, по АДРЕСА_1 відповідно до Державних будівельних і санітарних норм в галузі будівництва. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1198,30 грн та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1198,30 грн (а.с.109-114, том 3).
Від представника ОСОБА_2 адвоката Яковишин В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву обґрунтовує тим, що за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. У відзиві на апеляційну скаргу (до завершення судових дебатів) нею зазначалося, що відповідачка ОСОБА_2 понесла витрати на правову допомогу. Розмір витрат на правову допомогу визначено відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №26/02/24 від 26 лютого 2024 року, укладеного між відповідачами та адвокатом, підтверджується відповідними доказами та становить 12 000,00 гривень. До наданих послуг входили: ознайомлення з матеріалами справи; участь у чотирьох судових засіданнях; підготовка письмових пояснень, дебатів; подання клопотань (про долучення доказів, призначення повторної експертизи). Надані послуги підтверджуються актом наданих послуг та договором про надання правничої допомоги. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 12 000,00 гривень (а.с.115, том 3).
Від представника ОСОБА_1 адвоката Говзана М.М. надійшла заява, в якій зазначає, що заперечують щодо задоволення заяви про відшкодування судових витрат. Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду відповідачку ОСОБА_2 зобов`язано відповідачку усунути вчинені нею порушення прав позивача у передбачений законом спосіб. Тому є справедливим, щоб витрати на правову допомогу, які понесла відповідачка у зв`язку з її протиправною поведінкою, були понесені саме нею. Крім того вважають, що сума витрат у розмірі 12 000,00 гривень, зазначена у заяві, є неспівмірною з обсягом наданих послуг та результатом, який отриманий від наданих послуг. Просять відмовити у задоволенні заяви повністю.
Заперечень на заяву про відшкодування судових витрат від інших сторін не надходило.
В судове засідання не з`явилися заявник ОСОБА_2 , та її представник, відповідач ОСОБА_3 , про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Оскільки питання щодо відшкодування витрат у постанові від 08 квітня 2025 року апеляційним судом не було вирішене, тому виникла необхідність в ухваленні додаткової постанови.
Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У поданій представником ОСОБА_2 адвокатом Яковишин В.В. промові (заключному слові) через підсистему «Електронний суд» 08.04.2025 року представником зазначено, що докази понесення судових витрат сторона відповідача подасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення (а.с.99-102, том 3).
Зазначена промова (заключне слово) доставлено через підсистему «Електронний суд» представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Говзану М.М. 08.04.2025 року (а.с.104, том 3).
11.04.2025 року представником відповідача разом із заявою про ухвалення додаткового рішення направлено до суду через підсистему «Електронний суд» документи, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу адвоката.
Процесуальний строк на подання відповідної заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем не пропущено, що відповідає положеннями частини 3 статті 124 ЦПК України.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Так, у матеріалах справи наявні договір №26/02/24 про надання правової допомоги від 26.02.2024 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Лобі Консалтинг», від імені якого діє адвокат Яковишин Віталія Віталіївна, та ОСОБА_2 (замовник) (а.с.118-119, том 3).
Відповідно до п.2.3 Договору, адвокат бере на себе виконання наступних послуг: представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування тощо; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення; виконання інших дій, передбачених законодавством.
Пунктом 3 Договору визначено порядок оплати послуг адвоката (гонорар).
Окремо від сплати гонорару замовник відшкодовує виконавцю всі витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням даного Договору (п.п.3.3).
Відповідно до Акту наданих послуг від 10 квітня 2025 року, загальна вартість наданих послуг становить 12 000,00 гривень, з яких: ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому засіданні, клопотання про доручення доказів, клопотання про призначення повторної експертизи, письмові пояснення, письмові дебати (а.с.117, том 3).
Розподіляючи витрати, які відповідачка понесла на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги та акт наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а також положенням процесуального Закону про те, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).
Так, враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволений частково, усунуто позивачці перешкоди у здійсненні права власності, але замість заявленого знесення гаражу ухвалено про його перебудову, тому застосовуючи пропорційність до витрат на правничу допомогу, на позивачку слід покласти 1/3 витрат відповідачки, яка становить 4 000 грн.
Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи пропорційності задоволених і відхилених позовних вимог та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та анонсування позивачем витрат в розмірі 12 000 грн, колегія суддів вважає за необхідне стягнути їх розмір з позивача на користь відповідача на рівні 4000,00 гривень як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Яковишин Віталія Віталіївна, про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_3 , 4 000 грн (чотири тисячі), понесених на отримання правничої допомоги.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.
Головуючий І.О. Максюта
Судді: В.М. Барков
Повний текст додаткової постанови складено 16 травня 2025 року.