Справа № 216/2960/22
провадження 2/216/157/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Цимбалістенко О.В.,

за участі секретаря Кулініча О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

Суть справи

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача одноразово додаткові витрат на дитину, а саме в розмірі 34877,06. Окрім цього просила стягнути з ОСОБА_2 , користь ОСОБА_1 , додаткові витрати у розмірі - 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) щомісячно на утримання неповнолітної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що 30 липня 2011 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 470. На час звернення до суду з даною позовною заявою шлюб розірвано рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2020 року справа № 216/5632/19, номер провадження 2/216/2097/20.

Від вище зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2019 року справа № 216/5536/19 номер провадження 2-н/216/840/19 відповідачу ОСОБА_2 присуджено сплачувати на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_3 щомісячно аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку.

У дитини було діагностовано низка захворювань, а саме: Затримка мовного розвитку, затримка психо-мовного розвитку, з цими захворюваннями дитина знаходиться на обліку у лікара невролога.

Вказані захворювання мають досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я. Лікування при таких діагнозах потребує значних коштів, які позивач не маю можливості заробити оскільки виховує свою дитину самостійно, тим більше батько - відповідач по справі ОСОБА_2 не бере жодної участі у вихованні дитини, всі намагання позивача щодо залучення його в добровольному порядку допомогти фінансово щодо додаткових витрат пов`язаних з лікуванням доньки, натикаються на відмову. Позивач самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню доньку, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання нашої дитини. Отже з огляду на все вище наведене, додаткові щомісячні витрати сягають 4000,00 грн. щомісячно.

Процесуальні дії суду та учасників справи

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомик І.І. від 16.08.2022 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

03 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 . У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що позивачка, на обґрунтування своїх вимог про стягнення понесених додаткових витрат на дитину, надала до суду докази у вигляді численних чеків, квитанцій, листів-замовлень медичних послуг, проїзних квитків тощо. Однак, жоден із них не є належним доказом по даній справі з наступних підстав.Жоден із чеків, квитанцій, в тому числі про придбання медичних препаратів, доданих до позову, не містить ідентифікації (прізвище, ім`я, ім`я по батькові), покупця. Також, відсутні рецепти лікарів на придбання препаратів для відновлення стану здоров`я саме для доньки.Деякі доказів (чеки, квитанції тощо) є нечитабельними.

Серед доказів доданих до позовної заяви є квитанція від 26.10.2021 року на суму 350 грн, про оплату за консультацію лікаря не вказано ні спеціалізація лікаря ні діагнозу, а також відсутня печатка лікаря, яка також не містить інформації про замовника послуги.

Крім того, позивачка на підтвердження своїх позовних вимог надала до суду численні чеки та квитанції, (які також не містять ідентифікації - прізвище, ім`я, ім`я по батькові покупця) про придбання речей побуту (нагальних потреб), але вони не можуть бути прийняти як доказ понесених додаткових витрат на дитину, оскільки такі витрати не можуть вважатися додатковими в розумінні ст. 185 СК України, так як не викликані особливими обставинами.

12 жовтня 2022 року на адресу надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_4 . На позовних вимогах наполягали просили задовольнити в повному обсязі.

Згідно розпорядження керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Мірошниченка Я.В. № 317/23 від 23.06.2023 року, у зв`язку із припиненням 02.06.2023 р. відрядження судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області Хомик І.І. до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та відрахуванням зі штату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, канцелярії суду здійснити повторний автоматизований перерозподіл данної цивільної справи відповідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року справу прийнято до провадження судді Цимбалістенко О.В.

04 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява від позивача в якій остання просила довідки про надання реабілітаційних послуг ОСОБА_3 у період з 09 жовтня 2023 року по 25 жовтня 2023 року на суму 21200,00 грн, у період з 11 грудня 2023 року по 28 грудня 2023 року на суму 24050,00 грн, у період з 19 лютого 2024 року по 06 березня 2024 року на суму 24200,00 грн. не долучасти до матеріалів справи №216/2960/22 так як ці докази буде надано до іншої позовної заяви.

09 жовтня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли копії розрахунків зі сплати аліментів .

В судовому засіданні, яке відбулось 12 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що квитанції які долучені до матеріалів справи повторюються. ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 не ставить до відомадо кого з лікарів ходить дитина. ОСОБА_2 сплачує постійно аліменти.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зістаттею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відтак, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

На відміну від аліментів,за своїм цільовим призначенням додаткові витрати не є коштами спрямованими на утримання дитини. Сплачуються вони лише у зв`язку із настанням в житті дитини певних особливих обставин, перелік яких не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі».

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

- навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

- розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

- оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

- лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Судовим розглядом встановлено наступні обставини справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Криворізького міськрайонного центру зайнятості виданої ОСОБА_1 з 23 червня 2021 року по 15 червня 2022 року позивач була безробітньою.

Згідно висновку ЛКК № 778 від 10 листопада 2022 року з якого вбачається, що дитина має діагноз: затримка мовного розвитку, затримка психо-мовного розвитку та дитина потребує постійного нагляду невролога, реабілітації , курсово медикаментозного лікування ( аркуш справи 128)

Згідно висновку невролога ОСОБА_3 має затримку мовного розвитку, затримка психо-мовного розвитку. Лікарем виписано наступні ліки: Ноофен,Агвантар, Битартрит холина (89-90 арк.спр.)

Згідно копії рекомендацій ТОВ «БДМЦ» Бугні Е.М. виписано наступні ліки: Когнум,Текотен, Ньюрексан (196 арк.спр.).

У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування.

Отже, виходячи з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат в даній справі суд відносить наступні документально підтверджені позивачем витрати на дитину у зв`язку з її лікуванням та виписаними рецептами лікарів:

- купівля Агванатора, квитанція від 27.02.2022, сума 318 грн.(том 1, арк. спр. 21),

- відвідування лікарні, квитанця від 27.07.2022, сума 33 грн (том 1, арк. спр. 21);

- купівля Агванатора квитанція від 14.07.2022, сума 454 грн. (том 1, арк.спр. 25);

- консультація дитячого невролога, квитанція від 14.07.2022, сума 454 грн.( том 1, арк.спр. 25);

- результати аналізів ОСОБА_3 , квитанція від 13.07.2022, сума 400 грн. ( том 1, арк.спр. 26);

- результати аналізів ОСОБА_3 , квитанція від 26.10.2021, сума 350 грн. ( том 1, арк. спр. 51);

- купівля Когнуму, квитанція від 07.12.2021, сума 62,70 грн. ( том 1, арк. спр. 84);

- купівля Когнуму, квитанція від 12.11.2021, сума 41,80 грн. ( том 1, арк. спр. 84);

- купівля Когнуму, квитанція від 01.02.2022, сума 382,17 грн. ( том 1, арк. спр. 84),

- купівля Когнуму, квитанція від 14.12.2021, сума 84, 32 грн ( том 1, арк. спр. 84);

- купівля Когнуму, квитанція від 20.01.2022, сума 140 грн. (том 1, арк. спр. 84);

- купівля Когнуму, квитанції на загальну суму 670 ,17 грн. ( том 1, арк. спр. 85);

- купівля Когнуму, квитація від 25.11.2023, сума 64,60 грн. ( том 1, арк. спр. 86);

- купівля Когнуму, квитанція від 28.12.2021, сума 69,00 грн.( том 1, арк. спр. 86);

- купівля Когнуму, квитанція від 26.10.2021, сума 43,59 грн. ( том 1, арк. спр. 86);

- відвідування лікарні, квитанція від 29.06.2022, сума 250 грн. (том 1,арк. спр.87);

- купівля Текотену, Ньюрексану, Когнуму, квитанції на загальну суму1363,90 (том 1, арк. спр. 196-197).

Суд не відносить до додаткових витрат проживання і харчування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в пансіонаті «Надія» за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не доведено, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там. Окрім цього направлень від лікарів, щодо необхідності такого відпочинку та оздоровленя дитини пансіонаті «Надія» до суду надано не було (том 1, арк. спр. 22,23).

Згідно проаналізованої судової практики до додаткових витрат не відноситься купівля продуктів харчування, іграшок,одягу, гаджетів. Також суд не бере до уваги квитанці на придбання ліків, які були придбані без призначення лікарів. Виходячи з викладеного суд не бере до уваги долучені до матеріалів справи наступні квитанції:

- квитанції на купівлю продуктів, іграшок,гаджетів, ліків, які придбані без призначення лікаря (том 1, арк. спр. 23,24,27-50, 52-83);

- придбання ліків, які були придбані без призначення лікарів, квитанція від 12.11.2021, сума 147,50 грн.(том 1, арк. спр.51);

- купівля продуктів харчування, квитанція від 12.02.2022, сума 78,80 грн.(том 1, арк. спр. 84);

- купівля іграшок, продуктів харчування, квитанція від 03.07.2022, сума 19, 90 грн. та квитанція від 02.07.2022, сума 20,90 (том 1, арк. спр. 86);

- придбання ліків, які були придбані без призначення лікарів, квитанція від 29.06.2022, сума 182 грн. (том 1, арк. спр. 87).

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-3ст.12ЦПК України передбачено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що у даному випадку додаткові витрати позивача на дитину зумовлені особливими обставинами, а саме необхідністю лікування хвороб. Такі витрати не можуть покриватись щомісячними аліментами, оскільки аліменти необхідні, щоб забезпечити лише базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. В той час, лікування хвороб є не щоденною необхідністю з утримання дитини, а зумовлено особливими обставинами.

За даних конкретних обставин справи суд визнає витрати позивача в частині лікування доньки - додатковими витратами, які позивач понесла на суму 5181, 25 грн.

Суд також вважає, що відповідач, як батько, теж повинен брати участь в додаткових витратах на утримання спільної доньки, що викликані особливими обставинами.

Враховуючи, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вони повинні брати участь в додаткових витратах на утримання дитини, що підрозуміває обопільний обов`язок як батька, так і матері, оплачувати та розділяти такі витрати, відтак, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині сплати відповідачем половини вартості додаткових витрат, понесених позивачем, а саме у розмірі 2590,25 грн.

Інша позовна вимога позивача щодо стягненя з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткових витрат у розмірі - 4000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітної доньки ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. Частиною 3 статті 12ЦПКУкраїни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що її донька страждає на численні хвороби. Витрати на лікування щомісяця сягають 4000 тисячі гривень. У зв`язку з цим вона просила стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати у розмірі - 4000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітної доньки.

З наданої позивачем медичної документації вбачається, що донька дійсно має вказані захворювання, для лікування яких їй рекомендовано низку медичних препаратів. Однак, з призначень лікарів неможливо встановити необхідну тривалість і періодичність застосування цих медичних препаратів та наявність потреби вживати їх щомісяця.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 копій чеків, вона купувала вищезазначені ліки, однак, щомісячно ці витрати не перевищували 4000 тисяч гривень.

Тобто, доказів того, що її донька потребує купівлі зазначених ліків щомісячно на суму 4000,00 грн, як вона зазначила та яку просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 не надано.

Суд не бере до уваги довідку про статус безробіного, оскільки це не звільняє батьків від обов`язків утримання своїх дітей.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для стягнення з відповідача додаткових витратах на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 4000 тисяч гривень на місяць за позовом у цій справі не вбачається.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,2ст. 141ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про стягнення судового збору суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, тому у порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за позовну заяву майнового характеру, пропорційно розміру задоволених позовних вимог грн.

(2590,25*100: 34877,06=7,4%; 1211,20*7,4:100=89,60 грн.).

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10,12-13, 80, 81,89, 141, 247, 258,259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 185 Сімейного Кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 50% понесених витрат, пов`язаних з лікуванням дитини, а саме у розмірі 2590 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено та оголошено 16 травня 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО