Справа №6-760/09
Провадження №6/751/116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-760/09.

Заявлені вимоги мотивують тим, що Новозаводським районним судом м. Чернігова 24.07.2009 було винесено ухвалу про видачу ПАТ «Альфа-Банк» виконавчого листа згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.01.2009 у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованості за кредитним договором № 490077264 від 03.07.2008. Зазначають, що 26.09.2016 між ПАТ Альфа-Банк та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490077264. У зв`язку з цим наявні підстави для заміни стягувача його правонаступником.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник заявника у заяві про заміну стягувача просить розгляд справи проводити без його участі.

У відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені підстави для заміни стягувача у виконавчому листі, суд доходить наступного.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.07.2009 ЗАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.01.2009 у справі №1761 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» 82481,30 грн заборгованості за кредитним договором та 388,48 грн витрат по сплаті третейського збору.

26.09.2016 між ПАТ Альфа-Банк та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги за кредитами, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 490077264 від 03.07.2008 (а.с. 3-8).

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист №6-760/09 повернуто стягувачу 24.11.2019 на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 08 лютого 2022 року (справа № 2-7763/10) у пунктах 92-95: «Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

Враховуючи висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, суд вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-V111, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року та діяв на час звернення заявника до суду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001р. у справі № 3-рп/2001).

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 набрав чинності 05 жовтня 2016 року. Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення даного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Виконавчий лист №6-760/09 повернутий стягувачу 24.11.2019, строк пред`явлення до виконання - до 24.11.2022.

Між тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон набрав чинності 26 березня 2022 року.

Положення пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» стосуються також строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, на час набрання вказаним законом чинності, строк для пред`явлення виконавчого листа №6-760/09 до виконання - не сплив.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гаратнія» про заміну стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі №6-760/09.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 258, 260, 354-355, 442 ЦПК України, ст.11, 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-760/09.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. К. Овсієнко