Справа № 461/5743/24 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р.
Провадження № 22-ц/811/3948/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у березні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_1 про стягнення доплати страхового відшкодування, пені та різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 вересня 2023 року о 20 год. 45 хв. на перехресті вулиць Єфремова та Бандери у місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW 428i», д.р.н. НОМЕР_1 , під його керуванням та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , вина якого у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року у справі № 461/8215/23. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 428i», д.р.н. НОМЕР_1 становить 321265.00 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 163227.03 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ на запасні частині становить 147400.83 грн. Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ».15 вересня 20423 року він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке виплачено йому лише 03 квітня 2024 року в розмірі 147400.83 грн. Оскільки страховиком прострочено виплату страхового відшкодування, то з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» підлягає стягненню пеня за період з 20 грудня 2023 року до 02 квітня 2024 року в сумі 12613.59 грн. За умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту страховиком здійснюється доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, тобто в розмірі 12599.17 грн. В подальшому він подав заяву про доплату страхового відшкодування в сумі 12599.17 грн., однак йому відмолено у виплаті такої. Оскільки страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди з ОСОБА_1 на його користь підлягає стягненню різниця фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 161265.00 грн.

З наведених підстав просить:

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12599.17 грн. доплати страхового відшкодування;

-стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12613.59 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 161265.00 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12 599,17 грн. доплати страхового відшкодування.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12 613,59 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 161 265.00 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 201,70 грн. судового збору.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 1290,12 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ»,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Сплативши вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля марки «BMW 428i», д.р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 147400.83 грн., виконало свої обов`язки в повному обсязі з врахуванням вимог закону та правових висновків, зроблених Верховним Судом. Доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, однак позивач до заяви про доплату страхового відшкодування від 16 квітня 2024 року додано лише фотокопію акту приймання-передачі наданих послуг, який не є платіжним документом та не підтверджує факт оплати проведеного ремонту, а відтак у нього не було підстав для доплати позивачу суми ПДВ. Для відшкодування потерпілій особі податку на додану вартість ремонт транспортного засобу повинен здійснюватися на підприємстві, яке є платником податку на додану вартість, а якщо ремонт здійснювався у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без врахування сум ПДВ. Зазначає, що ФОП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість, тому страховик не повинен виплачувати ПДВ у складі суми страхового відшкодування. Оскільки ним прострочено виплату страхового відшкодування всього на 5 днів, то з нього може бути стягнута пеня лише в розмірі 583.97 грн., враховуючи те, що облікова ставка НБУ на день прострочення становить 14.50 грн.

Рішення суду оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «УСГ», а відтак законність та обґрунтованість рішення суду в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що надавши документальне підтвердження факту проведення оплати ремонту пошкодженого автомобіля, позивач має право на отримання від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», як страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди, доплати страхового відшкодування в розмірі податку на додану вартість, що становить 12 599,17 грн. а також пені в розмірі 12613.59 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, якого не достатньо для повного відшкодування завданої шкоди, що є підставою для стягнення з ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 161 265.00 грн. і

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У спорах, пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування(пункт 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода є підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом з тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України №1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування(регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суму податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у том числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року о 20 год. 45 хв. на перехресті вулиць Єфремова та Бандери у місті Львові ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-216081903 від 03 серпня 2023 року.

У полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-216081903 від 03 серпня 2023 року передбачена страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 320000 грн., а за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160000 грн., франшиза 0 грн.

20 вересня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування

Згідно із звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 145136 від 07 листопада 2023 року, складеним ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 321691.81 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в тому числі ПДВ на запасні частини 163227.03 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ на запасні частини 147400.83 грн.

03 квітня 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснено розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 147400.83 грн. та виплачено страхове відшкодування в зазначеному розмірі ОСОБА_3 , що ним визнається.

Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 147400.83 грн., що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, такий обов`язок виник у винної особи, яким є відповідач ОСОБА_1 .

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840 св18.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 161 265.00 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), рішення суду ОСОБА_1 не оскаржується, і як пояснив його представник в суді апеляційної інстанції рішення суду в цій частині ОСОБА_1 виконано.

Обґрунтовуючи наявність підстав для стягнення пені, позивач вважає, що страхове відшкодування виплачено ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» з порушенням встановленого законом строку його виплати.

Оскільки ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування 20 вересня 2023 року, передбачений законом дев`яностоденний строк для виконання зобов`язання із виплати страхового відшкодування сплив 19 грудня 2023 року, однак зобов`язання з виплати страхового відшкодування у встановлений законом строк ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» не виконала, виплативши таке лише 03 квітня 2024 року, у зв`язку з чим у позивача виникло право нарахувати пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, починаючи з 20 грудня 2023 року.

Згідно з поданим позивачем розрахунком пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, загальний розмір пені за період з 20 грудня 2023 року по 03 квітня 2024 року становить 12 613,59 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12 613,59 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

16 квітня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про доплату страхового відшкодування в розмірі податку на додану вартість в сумі 15 826.20 грн. та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 12613.59 грн.

Листом ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» №ПСЦВ-4587/4 від 15 травня 2024 року у відповідь на заяву про доплату страхового відшкодування повідомлено про те, що до заяви не надано платіжних документів, які підтверджують факт оплати ремонту транспортного засобу марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для доплати ПДВ.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20, від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 та від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.

Відтак, стягнення страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля платником цього податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 , позивач надав акт приймання-передачі наданих послуг № MRD-3178-1465152 від 15 лютого 2024 року.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № MRD-3178-1465152 від 15 лютого 2024 року ФОП Матвіїв О-І.В. надав ОСОБА_3 надав послуги з ремонту транспортного засобу марки «BMW 428XI», д.н.з. НОМЕР_1 , на загальну суму 321254.00 грн.

Однак в акті приймання-передачі наданих послуг № MRD-3178-1465152 від 15 лютого 2024 року вказано лише загальну суму за надані послуги, однак не зазначено, що плата за ремонт транспортного засобу нарахована з врахуванням ПДВ.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ФОП ОСОБА_4 є платником ПДВ.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 недоплаченого, на думку позивача, страхового відшкодування в розмірі 12 599,17 грн., оскільки страхове відшкодування виплачено страховиком в повному обсязі з врахуванням зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ, який може бути відшкодований позивачу страховиком у разі подання ним доказів проведення ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення поривачем витрат зі сплати ПДВ, а такі докази в матеріалах справи відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2024 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 12 599,17 грн. доплати страхового відшкодування скасувати та ухвалити в цій частині постанову, якою у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21.05.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк