Справа № 486/1920/24
Провадження № 2/467/83/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря Скорнякової С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

Південноукраїнської міської ради Нестеренко І.В.

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південноукраїнського міського голови Онуфрієнка Валерія Васильовича, Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист права на працю шляхом визнання протиправною бездіяльності міського голови щодо не розгляду заяви про призначення на посаду, визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсною додаткової угоди

в с т а н о в и в :

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Південноукраїнського міського голови Онуфрієнка Валерія Васильовича, Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист права на працю шляхом визнання протиправною бездіяльності міського голови щодо не розгляду заяви про призначення на посаду, визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсною додаткової угоди.

У позові ОСОБА_1 вказував про порушення його права на працю та просив:

1. Визнати протиправною бездіяльність Южноукраїнського міського голови Онуфрієнка Валерія Васильовича щодо фактичного не розгляду заяви про призначення ОСОБА_1 на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, що призвело до безпідставної відмови у призначенні на посаду та зобов`язати міського голову розглянути вказану заяву;

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Южноукраїнського міського голови «Про продовження строку дії трудового договору з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради Сергієм Луповим» №289-р від 28.10.2024 року;

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 25.10.2024 року до Контракту з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради.

Представник відповідача Південноукраїнської міської ради Миколаївської області Нестеренко І.В. просила закрити провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Южноукраїнського міського голови «Про продовження строку дії трудового договору з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради Сергієм Луповим» №289-р від 28.10.2024 року; та про визнання недійсною додаткової угоди №3 від 25.10.2024 року до Контракту з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради на підставі положень ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що такий спір повинен вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення клопотання та закриття провадження у справи за вказаними позовними вимогами заперечував, вказуючи що спір є трудовим, не пов`язаний з проходженням публічної служби, а тому, враховуючи характер спірних правовідносин, справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідач Онуфрієнко В.В. підтримав клопотання представника відповідача Південноукраїнської міської ради Нестеренко І.В. про закриття провадження у справі.

Третя особа Лупов С.І. в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи Кучера В.Л. підтримав клопотання представника відповідача Південноукраїнської міської ради Нестеренко І.В. про закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з наступними позовними вимогами:

1. Визнати протиправною бездіяльність Южноукраїнського міського голови Онуфрієнка Валерія Васильовича щодо фактичного не розгляду заяви про призначення ОСОБА_1 на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, що призвело до безпідставної відмови у призначенні на посаду та зобов`язати міського голову розглянути вказану заяву;

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Южноукраїнського міського голови «Про продовження строку дії трудового договору з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради Сергієм Луповим» №289-р від 28.10.2024 року;

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 25.10.2024 року до Контракту з директором Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради.

Посилаючись на положення ст. 8, 19, 43, 55, 140 Конституції України, ст. 22 КЗпП України, ст. 16 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», судову практику щодо застосування принципу належного урядування, зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України», постанову Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № П/811/1015/16, а також рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 №5- р/2019 щодо належних правових процедур, позивач вважає, що міським головою Южноукраїнська Онуфрієнком В.В. було протиправно порушено його право на працю, неправомірно проігноровано та не розглянуто його заяву про призначення на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, крім того міським головою було допущено ряд порушень при укладені додаткової угоди №3 від 25.10.2024 та винесенні розпорядження №289-р від 28.10.2024 року про продовження строку дії трудового договору з директором КНП «ЮМБЛ» ЮМР Луповим С.І., який не відповідає необхідним кваліфікаційним вимогам на вказану посаду. Зокрема вказує, що за правилом статті 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 «Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 792 визначено, що призначення на посаду керівника закладу здійснюється відповідно до законодавства керівником органу або державним секретарем міністерства, до сфери управління якого належить (в управлінні якого перебуває) заклад, або за рішенням обласної, районної ради чи сільським, селищним, міським головою.

Судом встановлено, що 01.11.2021 року між органом управління майном Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради в особі Южноукраїнського міського Онуфрієнка В.В. та ОСОБА_3 укладено контракт, ОСОБА_3 призначений на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради на строк дії цього контракту.

Після укладення зазначеного контракту між КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» та ОСОБА_3 виникли трудові відносини, тобто фактично позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються підстав продовження дії строкового трудового договору директора лікарні, стороною в якому (роботодавцем) є керівник органу, в управлінні якого перебуває комунальний заклад.

Отже спір у цій справі стосується питання необґрунтованої відмови позивачу у призначенні його на посаду та правомірності продовження дії строкового трудового договору з директором лікарні шляхом винесення оскаржуваного розпорядження та укладення додаткової угоди.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 ЦПК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст.15 Цивільного процесуальногокодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно із частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 цього Кодексу).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Предметом розглядуваного спору є трудові відносини, позивач оскаржує бездіяльність відповідача, що призвела, на його думку, до необґрунтованої відмови у призначенні його на посаду директора КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», оскаржує правомірності продовження дії контракту з діючим директором лікарні шляхом винесення оскаржуваного розпорядження та укладення додаткової угоди, отже, спір є приватноправовим і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 308/8430/19, а також у постанові Верховного Суду України 20.04.2016 у справі № 802/3892/14-а.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені норми та з`ясувавши обставини справи, встановлено, що вимоги позивача у даному спорі не пов`язані з публічно-правовими відносинами його з державою.

Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для закриття провадження, визначені у ст. 255 ЦПК України, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 255, 256, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача Південноукраїнської міської ради Нестеренко І.В. про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Південноукраїнського міського голови Онуфрієнка Валерія Васильовича, Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про захист права на працю шляхом визнання протиправною бездіяльності міського голови щодо не розгляду заяви про призначення на посаду, визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсною додаткової угоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.05.2025 року.

Суддя І.О.Догарєва