Справа № 502/648/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої, залишилося спадкове майно, яке складається з :

- земельної ділянки площею 3,5758 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0185, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 3,5838 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0186, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463196, виданий 06.06.2001 року.

За життя, спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до вищезазначені земельні ділянки заповідала позивачу.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу.

Між тим, при зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено та пояснено, що у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливо та за вирішенням цього питання необхідно звернутись до суду.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,5758 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0185, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 3,5838 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0186, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463196, виданий 06.06.2001 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Кілійської міської ради Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 09.10.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 430 від 09.10.2024 року, /а. с. 7/.

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 463196, виданого 06.06.2001 року головою Шевченківської сільської Ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає в с. Шевченкове Кілійського району, на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 14 вересня 2000 року № 102, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,58 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2290. Згідно запису у розділі «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки» вбачається, що на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, ОСОБА_2 додатково передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,58 гектарів, /а. с. 10/.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 17.08.2017 року вбачається, що земельна ділянка площею 3,5758 гектарів, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0185, на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 14 вересня 2000 року № 102, відповідно до Державного акту від 06.06.2001 року серії Р1 №463196, на праві власності належить ОСОБА_2 /а.с.11-13/.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 17.08.2017 року вбачається, що земельна ділянка площею 3,5838 гектарів, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0186, на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, відповідно до Державного акту від 06.06.2001 року серії Р1 №463196, на праві власності належить ОСОБА_2 /а.с.14-16/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 473/01-16 від 30.04.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області 04.04.2025 року була заведена спадкова справа № 138/2025 до майна померлої, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80972287 від 29.04.2025 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80972295 від 29.04.2025 року заповіт за номером в Спадковому реєстрі 69516795, номером в реєстрі нотаріальних дій 1-1, датою посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповідачем якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 чинний. Також наявна інформація про заповіт за номером в Спадковому реєстрі 43731855, номером в реєстрі нотаріальних дій 353, датою посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповідачем якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно заповіту від 25.01.2022 року, посвідченого старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради за реєстровим № 1-1 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті, зробила наступне заповідальне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 3,5758 га, кадастровий номер :01:004:0185 та належну їй земельну ділянку площею 3,5838 га, кадастровий номер :01:004:0186 заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Належний їй будинок АДРЕСА_1 , заповідала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , /а. с. 16/.

Згідно копії спадкової справи № 138/2025, заведеної 04.04.2025 року Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що заявою №257 від 04.04.2025 року ОСОБА_1 приймає спадщину, після смерті ОСОБА_2 , яка залишила на її ім`я заповіт, посвідчений старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради 25.01.2022 року і зареєстрованого в реєстрі за №1-1.

Згідно заяви №256 від 04.04.2025 року, поданої ОСОБА_4 до Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 відомий зміст заповіту, посвідченого старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради Остапенком О.М. 25.01.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1, від імені її матері ОСОБА_2 . З огляду на це, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині, після смерті ОСОБА_2 .

Згідно Виписки з по господарської книги №97 від 24.03.2025 року виданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради встановлено, що згідно даних по господарської книги №2 за 2021-2025 роки ОСОБА_2 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 1981 року до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована одна спадкодавець ОСОБА_2 , 1930 року народження.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку щодо підтвердження належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 земельної ділянки площею 3,5758 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0185, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 3,5838 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0186, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463196, виданий 06.06.2001 року.

Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,5758 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0185, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 3,5838 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0186, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463196, виданий 06.06.2001 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан