Справа №705/176/25
2/705/1305/25 РІШЕННЯ
12 травня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Остропольської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради звернувся до суду з позовом, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в якому просила: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з відповідачів, на користь особи чи установи, де буде утримуватись малолітня дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Громадянка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в с. Ропотуха Уманського району Черкаської області. За час проживання зарекомендувала себе негативно, неодноразово надходили усні скарги на її поведінку в сім`ї та побуті, зловживає алкогольними напоями. Не працює, підробляє, допомагаючи жителям села по господарству. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитина проживала в умовах антисанітарії, у будинку відсутні елементарні умови для проживання дитини, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, присутній стійкий неприємний запах алкоголю та тютюну, кухонне приладдя, посуд, меблі, речі домашнього вжитку в кіптяві, сажі, мають вживаний вигляд та потребують заміни, постільна білизна дитини брудна, потребує заміни, не виявлено жодних засобів особистої гігієни дитини. Продукти харчування майже відсутні. Помешкання та територія біля помешкання не придатні до проживання, належного розвитку та виховання дитини. Речі біля будинку у занедбаному стані, не відповідають віку, статі дитини та сезону. Наявне шкільне обладнання дитини - це допомога від ЮНІСЕФ, мати не забезпечує дитину необхідними канцтоварами, не піклується про його здоров`я. Батько дитини участі у вихованні сина не приймає, зв`язки не підтримує, місце його проживання не відоме. Відповідно до довідки-характеристики проживав на території АДРЕСА_1 . На даний час знаходиться за кордоном. Дитина ОСОБА_1 доставлений до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умань Черкаської обласної ради» 13.05.2024. Зі слів хлопчика відомо, що мати, баба та дід злісно зловживають алкогольними напоями. Дід часто у стані алкогольного сп`яніння застосовує фізичну силу до баби та матері на очах ОСОБА_4 . Зі слів хлопчика йому було сумно та страшно, коли мати у стані алкогольного сп`яніння сварилась, била та кричала на нього, він вночі втікав з дому до сусідів. Зі слів дитини, всі кошти мати витрачає на алкоголь, він не хоче з нею проживати надалі. За час перебування дитини у закладі батько жодного разу його не відвідав, мати відвідала сина двічі - 30.07.2024 та 20.10.2024. Службою у справах дітей Ладижинської сільської ради спільно з поліцейськими неодноразово здійснювалися виїзди в сім`ю ОСОБА_2 , складалися відповідні акти. З матір`ю проводилися бесіди. Враховуючи викладене, так як батьки дитини не виконують своїх батьківських обов`язків, мати і надалі зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не створила умов для повернення сина в сім`ю та безпечних умов для проживання та навчання, розвитку і дозвілля дитини, батько участі у вихованні сина не приймає, зв`язку не підтримує, не цікавиться його життям та здоров`ям, місце проживання батька не відоме, органом опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської сільської ради було прийнято рішення № 214 від 05.11.2024 «Про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 , відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 ».
Представником позивача Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради Новіковою М.В. подано до суду заяву, в якій вона просила провести розгляд справи у відсутність представника позивача. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підтримала та просила суд їх задовольнити. При цьому, вважала, що позовні вимоги про стягнення аліментів подано передчасно, тому просила суд залишити їх без розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подали.
За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Враховуючи позицію представника позивача, суд залишає позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів без розгляду.
Відповідно до Витягу з реєстру Ладижинської територіальної громади місце проживання ОСОБА_1 з 29.10.2015 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується Витягом з реєстру Блоговіщенської територіальної громади № 2024/008906217 від 26.07.2024.
Згідно з довідкою-характеристикою Благовіщенської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_3 проживав на території АДРЕСА_1 . На даний час знаходиться за кордоном. За час проживання на території села в порушенні громадського порядку не замічався. Скарг на сусідів та односельчан не надходило. До адміністративної відповідальності не притягувався. Зазначене також підтверджується довідкою Благовіщенської міської ради Кіровоградської області № 57 від 26.07.2024.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується Витягом з Ладижинської територіальної громади № 2024/004839624 від 13.05.2024.
ОСОБА_2 проживає в с. Ропотуха з 27.11.1989. Зареєстрована по АДРЕСА_2 , та проживає по АДРЕСА_3 . Не працює, підробляє, допомагаючи жителям села по господарству дома. За час проживання в селі зарекомендувала себе негативно. Неодноразово надходили усні скарги на її поведінку в сім`ї та побуті. Зловживає алкогольними напоями. Участі у громадському житті села не приймає. Зазначене підтверджується характеристикою Ропотуського старостинського округу Ладижинської сільської ради від 04.09.2024.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.09.2024 умови проживання дитини ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , незадовільні. У будинку брудно, відчувається неприємний запах алкоголю та тютюну, брудні штори, тюлі, посуд. Відсутній запас харчових продуктів, зламаний холодильник. Для проживання дитини не створені належні та комфортні умови, відсутній одяг і взуття відповідного віку, статі і розміру дитини. Немає чистої постільної білизни. За час перебування дитини у закладі батько жодного разу його не відвідав, мати відвідала сина один раз 30.07.2024. Результат рішення: ОСОБА_2 проживає із бабою і дідом ОСОБА_4 , злісно зловживає алкогольними напоями. Мати ніде не працює, живуть за рахунок тимчасових підробіток, постійного доходу сім`я не має. Мати хлопчика зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належну увагу вихованню дитини, не цікавиться його самопочуттям, здоров`ям, фізичним, духовним і моральним розвитком. Батько участі у вихованні сина не приймає, зв`язку не підтримує, не цікавиться його життям та здоров`ям, його місце проживання не відомо.
За період навчання, з 01.09.2022, мати ОСОБА_2 навчанням сина інколи цікавилася. На дзвінки учителя відповідала періодично. ОСОБА_4 був забезпечений шкільним приладдям. Мати відвідувала батьківські збори, турбувалася про його харчування та зовнішній вигляд. Батько ОСОБА_3 навчанням дитини не цікавився. Зазначене підтверджується довідками Шаринської гімназії Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 01.10.2024.
Відповідно до письмових пояснень представника органу опіки та піклування Новікової М.В. від 13.05.2024, зі слів дитини ОСОБА_3 він не хоче проживати надалі з матір`ю, поки вона не перестане вживати горілку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває у комунальному закладі «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» з 13.05.2024. Зазначене підтверджується довідкою за підписом директора центру Н.Бурської № 543 від 11.12.2023.
У листі комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» від 13.05.2024, адресованому начальнику служби у справах дітей Ладижинської сільської ради, директор центру повідомив, що дитина доставлена до центру 13.05.2024. У результаті первинного психолого-педагогічного обстеження було виявлено: емоційна вразливість, високий рівень страхів, тривожність, недовіра до оточуючих, нестійкий емоційно-вольовий стан, пригнічений стан. Відсутні елементарні культурно-гігієнічні навички. Зі слів хлопчика відомо, що мати, бабуся та дідусь злісно зловживають алкоголем, додому приходять чужі люди, п`ють алкогольні напої, кричать, вживають нецензурні слова. Дід часто застосовує силу до баби та матері у стані алкогольного сп`яніння на очах у ОСОБА_4. З ОСОБА_6 проводиться соціально-психологічна корекція для стабілізації емоційного стану. Просить посприяти притягненню матері дитини, ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за злісне невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.
У письмових поясненням від 13.05.2024 та 14.05.2024, написаних у присутності практичного психолога та начальника Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради, малолітній ОСОБА_1 зазначив, що не хоче жити з матір`ю та просив його забрати від неї.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради у своєму висновку вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У рішенні Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області № 214 від 05.11.2024 визнано доцільним та затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд керується таким.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природнім середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Крім цього, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
У силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з частинами 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Окрім цього, системний аналіз норм сімейного права дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.
На підставі наведеного вище суд дійшов переконання, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання встановлених законом батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, не піклуються про його здоров`я, не створюють належних умов для навчання та розвитку, тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав.
При цьому суд усвідомлює, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, водночас вважає, що у даному випадку він є виправданим. Адже зібрані та досліджені докази підтверджують ухилення відповідачів від виконання визначених чинним законодавством батьківських обов`язків та небажання їх виконувати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 82, 258, 259, 263-265, 268, 272, 280-283 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (актовий запис про народження за № 7 від 29 жовтня 2015 року, зроблений Виконавчим комітетом Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області).
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 ; АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя О.І.Єщенко