ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/738/24 Номер провадження 22-ц/814/1938/25Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Бутенко С.Б., Обідіна О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мирноградська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю, скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на частку в майні,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Мирноградська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю, скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на частку у майні, в якому прохала: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :30:001:0207 площею 0,114 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :30:001:0206 площею 0,0903 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №454, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 , частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №455, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 0,0903 кадастровий номер :30:001:0206, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №456, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 5) визнати за ОСОБА_2 право власності на: частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080; частину земельної ділянки площею 0,0903 га, кадастровий номер :30:001:0206, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254 та частину земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 14.07.1978 року вона та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.08.2020 року, від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі ними набуте наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (рік забудови 1988), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 10.02.1995 р.); земельна ділянка площею 0,090 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :30:001:0206, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 169722 від 14.10.2009 р.) та земельна ділянка площею 0,114 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :30:001:0207, (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 169723 від 14.10.2009 р.).

За період перебування у шлюбі і до виходу на пенсію позивач працювала, своєю працею та коштами брала участь у набутті спірного майна і тому вважає його спільною власністю подружжя. Жодних суперечок щодо користування спільним майном у позивача з ОСОБА_3 не виникало. Позивач проживала і проживає у спірному будинку з 1990 року і по даний час. Разом з нею проживають донька ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, місце смерті - Донецька область, Покровський район, місто Мирноград. Позивачу відомо, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Артемівської селищної ради 5 листопада 2010 року, яким все своє майно заповідав доньці ОСОБА_4 . Пізніше склав ще один заповіт, посвідчений секретарем Скороходівської селищної ради 28 січня 2019 року, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на не приватизованій земельній ділянці в АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівського району Полтавської області сину ОСОБА_1 , а все інше майно - доньці ОСОБА_4

05.06.2024 року до будинку заселився відповідач ОСОБА_1 разом із членами своєї сім`ї, та повідомив позивачу, що є єдиним власником спірного майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та що за його заявою було здійснено зняття з реєстрації місця проживання позивача, її доньки та онука за адресою: АДРЕСА_1 . Вимагав виселення з будинку ОСОБА_2 та членів її сім`ї, змінив замки на вхідних дверях та на воротах. Згідно свідоцтв про право на спадщину за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірне майно. У результаті видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину частина спірного майна вибула із власності позивача, який набув право на це майно в силу презумпції спільності майна подружжя, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права власності.

Чутівським районним судом Полтавської області від 04 лютого 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Мирноградська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю, скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на частку в майні було задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :30:001:0207 площею 0,114 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :30:001:0206 площею 0,0903 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано частково недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №454, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 , частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано частково недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №455, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 0,0903 кадастровий номер :30:001:0206, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано частково недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину, видане 28 травня 2024 року Мирноградською державною нотаріальною конторою, №456, ОСОБА_1 , в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на: частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080; частину земельної ділянки площею 0,0903 га, кадастровий номер :30:001:0206, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254 та частину земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Буряк Д.М. та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року в частині визнання спільною сумісною власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :30:001:0207 площею 0,114 га, цільове призначення для ведення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою позицію скаржник посилається на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права, бо суд не повно з`ясував обставин справи, а також не врахував висновки щодо застосування норм права у вказаних правовідносинах.

Акцентує увагу, що суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги, що земельна ділянки, які є предметом спору, мають різне цільове призначення, передані у власність ОСОБА_3 на підставі різних правовстановлюючих документів, а також не з`ясував на якій із цих земельних ділянок розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Крім того зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером /30/001/0207 площею 0,114 га цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства є особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_3 , в розумінні статті 61 СК України, тому не входить до складу майна, яке підлягає поділу між подружжям.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Понятенко А.Й. прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Окрім того у відзиві прохає стягнути понесені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Акцентує увагу суду, що надання ОСОБА_3 у 2006 році земельної ділянки площею 0,25 га (уточнена у 2008 році 0,204 га) із земель житлової та громадської забудови здійснено відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. В подальшому була поділена на дві земельні ділянки, які розташовані за однією адресою спільною із будинком та господарськими спорудами, який є спільною сумісною власністю подружжя, тому вважає що суд дійшов вірного висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні відповідач та представники сторін, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 14.07.1978 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , актовий запис №69, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 10.06.2024 року (а.с.11).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 24 січня 1995 року Чутівською селищною радою народних депутатів, ОСОБА_3 на праві особистої власності належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . (а.с.20).

Відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 169723 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.24).

Відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 169722 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,090 га, кадастровий номер :30:001:0206, розташованої в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.38).

05.11.2010 року ОСОБА_3 складено заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та все інше майно він заповідав ОСОБА_4 (а.с.15).

28.01.2019 року ОСОБА_3 складено заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на не приватизованій земельній ділянці в АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області заповідав сину ОСОБА_1 , а все інше належне йому майно заповідав доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.13).

Згідно листів виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області від 05.06.2024, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено, що органом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Чутівської селищної ради 05.06.2024 року було проведено зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 за заявою власника житла (а.с.54-56).

Як вбачається з архівної довідки Комунальної установи «Чутівський трудовий архів» Полтавської області від 17.06.2024 №01-8/Т-150, в книзі обліку трудового стажу колгоспникам колгоспу імені Леніна за 1986 1992 рр., КСП ім. Леніна за 1993-1997 рр., ТОВ «Агроцентр» за 1998 рік, Чутівського району, Полтавської області ОСОБА_2 значиться з 1986 року по 1998 рік (а.с.59 зворот).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, №381956057 від 07.06.2024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, право власності на земельну ділянку площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207 зареєстровано за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №456, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, право власності на земельну ділянку площею 0,0903 га, кадастровий номер :30:001:0206 зареєстровано за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №455, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, право власності на житловий будинок загальною площею 89,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, №454, виданого 28.05.2024 Мирноградською державною нотаріальною конторою (а.с.52).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , видане виконкомом Чутівської селищної ради Тімченку Л.І., оскільки дане свідоцтво видане на підставі «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року», а тому не є документом та не підтверджує приватизацію житлового будинку по АДРЕСА_1 , що спростовує позицію відповідача щодо його приватизації і неможливості визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, за виключенням висновків, які оскаржуються представником відповідача та стосується спірної земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

При цьому, норми ст. 63 СК України зазначають, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями частини першої статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Чутівської селищної ради від 19.06.2008 №4 протокол №7 «про надання та припинення права користування земельної ділянки» фактично було змінене рішення виконавчого комітету Чутівської селищної ради від 18.01.2006 №4 та встановлено що під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 виділяється земельна ділянка площею 0.09 га, а для ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка площею 0.114 га (т.№1 а.с.36-37).

Відповідно до серії ЯЗ №169723 державного акту від 14.10.2008 року на земельну ділянку площею 0.114 га, вбачається, що дана ділянка містить цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини п`ятої статті 61 СК України в редакції Закону України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя була земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації. Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини/ чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року, режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, змінено. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 57 СК України земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини/ чоловіка. Частину п`яту статті 61 СК України виключено.

Із урахуванням вище вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18).

Таким чином, колегія суддів зазначає, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині визнання земельної ділянки з кадастровим номером :30:001:02077 площею 0,114 спільною сумісною власністю, оскільки дана земельна ділянка з кадастровим номером :30:001:02077 площею 0,114 га цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства є особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_3 , в розумінні статті 61 СК України, тому не входить до майна яке підлягає поділу подружжям.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення районного суду слід скасувати в частині задоволення вимог щодо визнання спірної земельної ділянки площею0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207 об`єктом спільної сумісної власності та вимог пов`язаних з вказаною земельною ділянкою з ухваленням нового рішення.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Буряком Д.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 03 березня 2025 року.

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано попередній рахунок згідно договору надання правової допомоги від 03.03.2025 року, відповідно до якого вартість послуг становить 10000 грн.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та обсяг фактично витраченого часу за надані послуги, критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи апеляційний суд дійшов до висновку, що заявлені представником ОСОБА_1 адвокатом Буряком Д.М. витрати у розмірі 10000 грн, не зовсім є співрозмірними із складністю виконаної роботи, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер.

З огляду на зазначене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, щодо наявності підставдля стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

За таких обставин підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буряка Дмитра Миколайовича задовольнити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 рокув частині задоволених вимог щодо визнання спірної земельної ділянки площею 0,114 га, кадастровий номер :30:001:0207 об`єктом спільної сумісної власності та вимог пов`язаних з вказаною земельною ділянкою скасувати.

Ухвалити в цій частині вимог нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0.114 га, кадастровий номер :30:0012:0207 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину №456 від 28.05.2024 року та визнання за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0.114 га, кадастровий номер :30:0012:0207 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 1816,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _____________________ С.Б. Бутенко __________________ О.І. Обідіна