СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/55/25
ун. № 2-2475/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Вінцковської О.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року у справі за позовом ПрАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 980 708,61 грн, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн, а всього 982 528,61 грн, яке він отримав 09.04.2025 року щляхом ознайомлення з матеріалами справи. Він не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено рішення та не повідомив про причини своєї неявки, оскільки не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений, влітку 2009 отримав перелом на перебував на довгостроковому лікуванні. Також, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що він отримував грошові кошти від позивача, отримував вимогу про повернення кредитних грошових коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, однак жодної згоди на забезпечення виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем) він не надавав.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2025 року заяву передано судді Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.05.2025 року прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року та призначено судове засідання.

Позивач свого представника у судове засідання не направив, направили клопотання, у якому просили відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав вказаних в ній. Пояснив, що кредит брала його дружина, яка померла, він нічого не знав про рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року та не знає чи його дружина сплатила кредит та чи заведена спадкова справа після її смерті. Строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення суду пропущений через те, що він перебував у лікарні понад три роки з 2009 року. Востаннє з приводу боргу Укр Сиббанку йому терефонували колектори у 2013 році, у зв`язку з чим він звертався до юриста.

Суд, заслухавши думку відповідача ОСОБА_1 , дослідивши заяву про перегляд судового рішення та додатки до неї, дійшов наступного висновку.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою ст. 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (ст.ст. 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Проте, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених ч.ч. 2,3 ст. 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у ст. 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

З урахуванням наведеного, а також висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі 214/5505/16, питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду підлягає вирішенню під час розгляду цієї заяви по суті.

Вирішуючи питання поновлення строку на звернення до суду з одночасним вирішенням питання про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного обґрунтування.

Заочним рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 980 708,61 грн, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн, а всього 982 528,61 грн.

Згідно довідки архіву Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2025 № 2-2475/10-архів цивільна справа за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені знищена за спливом терміну зберігання (термін до 23.06.2020 року), згідно акту про відбір до знищення цивільних справ за 2010 рік за індексом 2 від 01.01.2024 року, відповідно до наказу № 153/од від 30.12.2022 року, з матеріалів справи в архіві суду залишено на постійне зберігання такі оригінали судовхи документів: рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2015 року.

Слід зауважити те, що заява про перегляд заочного рішення суду підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом X ЦПК України.

Також, відповідно до положень частини 2 статті 228 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення вищевказаного заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення підлягала подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Нині діюча норма процесуального права, а саме стаття 284 ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, передбачає подання заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ОСОБА_1 стверджує, що отримав заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року лише 09.04.2025 року.

Однак, суд не може самостійно перевірити вказані обставини та пересвідчитися в тому, чи дійсно ОСОБА_1 не отримувала судові повістки та процесуальні документи, зокрема, відповідне заочне рішення, чи дійсно не був належним чином повідомлений про дату та час судових засідань, оскільки матеріали зазначеної цивільної справи було знищено за спливом строку зберігання, доказів які б свідчили про те, що вказане рішення не отримувалося ним раніше також не надав.

Твердження відповідача про те, що йому не було відомо про розгляд у суді даної справи та про винесене заочне рішення від 29.11.2010 року нічим не спростовуються.

Із заявою про перегляд заочного рішення заявник звернувся до суду 28.04.2025 року, тобто через п`ятнадцять років після постановлення заочного рішення.

Заявником не зазначено на підставі чого він дійшов висновку, що заочне рішення суду йому вручено не було, оскільки матеріали справи знищено за терміном зберігання і у заяві про перегляд заочного рішення не зазначено чи звертався відповідач із заявою про відновлення втраченої судової справи та результати її розгляду.

Знищення цивільної справи за спливом строку зберігання само по собі не може свідчити про невручення відповідачу судової повістки, поважність його причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду.

Проте, у судовому рішенні зазначено, що порядок виклику відповідача в судове засідання дотримано.

Що стосується доводів відповідача про те, що він в літку 2009 року отримав перелом шиї та перебував на довготривалому лікуванні, суд їх відхиляє, та не вважає цю обставину непереборною, яка унеможливлювала подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки з того часу минуло п`ятнадцять років. Крім того заявником не надано будь яких доказів у підставердження його доводів.

З наданих до суду матеріалів та обґрунтувань клопотання про поновлення процесуального строку не убачається будь-яких інших поважних причин, які б стали підставою для поновлення пропущеного відповідачем строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Так, процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у ч.3 ст. 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 12 червня 2024 року по справі №756/11081/20 відступила від висновків, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року по справі № 214/5505/16 та наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК в сукупності зі статтями 284, 286, 287 ЦПК України: «Передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК, а не залишення її без задоволення».

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.4 ст. 287 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази, з урахуванням висновку Верховного Суду, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, що є підставою для залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 287, 288 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня постановлення даної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Твердохліб