Провадження № 2/369/3599/25
07.04.2025 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Козак І.А.,
при секретарі Гордієнко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
23.09.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулася позивач із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 04 березня 2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві України, про що складено відповідний актовий запис № 84, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане
20 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 189.
Стосунки між подружжям фактично припиненні, у зв`язку із відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, наявністю різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2024 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому подала до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у позовній заяві.
Отже, суд вжив усіх передбачених законом засобів для сповіщення відповідача про розгляд справи. За таких обставин процесуальні засоби забезпечення ОСОБА_2 можливості взяти участь у судовому засіданні та/або висловити свою позицію щодо позовних вимог вичерпано. З огляду на вимоги ч. 8 ст. 128, ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України наділяють суд правом ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився до суду без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив і правом подати відзив не скористався.
Виходячи з наведеного, керуючись вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне і можливе ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04 березня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві України, про що складено відповідний актовий запис № 84, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане
20 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 189.
За результатами розгляду справи суд установив, що родинні стосунки між сторонами фактично припиненні, у зв`язку із відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, наявністю різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.
Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.
Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.
Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 березня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві України, про що складено відповідний актовий запис № 84, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання:

АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання:

АДРЕСА_1 .

Суддя Ірина КОЗАК