КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7648/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

7 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Болотова Є.В.,

перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 06 листопада 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Печерського районного суду міста Києвавід 06 листопада 2024 рокупозов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 шляхом подання на електронну пошту суду подала апеляційну скаргу.

Так, подана апелянтом апеляційна скарга не містить електронного підпису.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення регламентовані статтею 183 Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації визначені Законом України «Про електронні довірчі послуги» (Закон № 2155-VIII).

Виходячи із визначення термінів, які вживаються у цьому Законі, електронний підпис це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. У свою чергу підписувачем є фізична особа, яка створює електронний підпис.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону № 2155-VIII кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів регламентовані Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (Закон № 851-IV).

Відповідно до наданого у статті 1 цього Закону визначення термінів обов`язковий реквізит електронного документа це обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

На підставі ч. 1 ст. 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно до статті 6 Закону № 851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Дане судове рішення не перешкоджає особі повторно подати належним чином оформлену апеляційну скаргу, разом із доданими до неї письмовими матеріалами та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, через суд першої інстанції.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 рокуподана апелянтом без електронного підпису та не відповідає вимогам ЦПК України, у зв`язку із вищенаведеним вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, що зареєстрована 03 лютого 2025 року за вх. 13971, повернути особі яка її направила.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Є.В. Болотов