Провадження №: 2/336/123/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Звєздової Н.С.,

при секретарі судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

без участі сторін та їх представників,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох календарних місяців з дня набрання рішенням суду законної сили та покласти на позивача судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Юрківка, Оріхівський район, Запорізька область, Україна, що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,52 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., яке належало померлому на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області від 27.09.2003 року, зареєстровано в реєстрі за №1403.

Померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою спадкової квартири по день смерті. Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні.

На час смерті ОСОБА_3 не перебував у зареєстрованому шлюбі, дітей не мав. З грудня 2004 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживали разом однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, у квартирі АДРЕСА_1 , по день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання особи без реєстрації, складений 27.11.2023 року за підписами сусідів.

Згідно довідки про причину смерті від 06.03.2022 року, ОСОБА_3 , у віці 65 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: Ракова інтоксикація. Рак правої легені. Позивач ОСОБА_1 організувала та оплатила всі витрати пов`язанні з похованням ОСОБА_3 .

У зв`язку зі збройною агресією рф проти України та введенням в Україні воєнного стану, наприкінці жовтня 2022 року мати позивачки ОСОБА_4 виїхала за кордон до Польщі, де й померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

26 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 приїхала до племінниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає зі своєю бабусею ОСОБА_6 , 1965 р.н. Під час розмови з ОСОБА_6 з`ясувалося, що мати позивачки ОСОБА_4 перед виїздом до Польщі, залишила їй документи для зберігання. ОСОБА_6 віддала позивачу вказану папку з документами. 26.10.2023 року при перегляді цих документів, позивач ОСОБА_1 дізналась, що ОСОБА_3 склав заповіт на її ім`я, про існування заповіту позивачу не було відомо.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 23.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г. 23.03.2021 року за реєстровим №205, яким все належне своє майно, де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 .

20 листопада 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Т.Г. (яка посвідчувала заповіт ОСОБА_3 від 23.03.2021 р.).

Листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Т.Г. від 20.11.2023 року за №323/01-16, повідомила позивача про те, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.11.2023 року №74805770. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 є визначена заповідачем спадкоємиця за заповітом, яка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Позивач не є родичкою спадкодавця ОСОБА_3 , не проживала з останнім і не мала з ним спільного побуту, про існування заповіту на своє ім`я дізналась лише 26 жовтня 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що її необізнаність про наявність заповіту ОСОБА_3 на своє ім`я і те, що вона дізналась про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщинипісля смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідчить про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання спадкоємцем-позивачем заяви про прийняття спадщини. Просить суд визнати вищевикладені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вимушена була звернутись до суду за захистом свої порушених прав з вище вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 вказану справу було передано в провадження судді Щасливій О.В.

Ухвалами суду від 06.12.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та витребувано докази, заявлені у клопотанні.

29.12.2024 приватним нотаріусом ЗМНО Ракитянською Т.Г. надано витребувані судом письмові докази.

Ухвалою суду від 29.12.2023 у приватного нотаріуса ЗМНО Чепкової О.В. витребувано матеріали спадкової справи, заведеної 21.11.2023 після померлого ОСОБА_3 .

Витребувані докази надійшли до суду 15.01.2024.

10.01.2024 представником Запорізької міської ради Михайловським Д.С., який діє на підставі Довіреності від 17.10.2023, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просив ухвалити рішення на розсуд суду.

15.01.2024 позивачкою подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

27.02.2024 позивачкою подано клопотання про залучення у справі ОСОБА_2 , як третю особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову.

Ухвалою суду від 06.03.2024 ОСОБА_2 залучено у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову.

Ухвалою суду від 09.04.2024 закрито підготовче провадження по справі, яку призначено до судового розгляду.

07.05.2024 представником ОСОБА_2 адвокатом Рогальським В.М., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 12.04.2024 серії АР №1165840 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано пояснення третьої особи по справі.

13.05.2024 позивачкою подано додаткові пояснення по справі.

27.06.2024 позивачкою подано клопотання про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 02.09.2024 ОСОБА_2 залучено у справі як співвідповідача.

02.10.2024 адвокатом Рогальським В.М. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заперечення на позовну заяву.

На виконання вимог Розпорядження керівника апарата Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №588 від 09.10.2024, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024, матеріали цивільної справи №336/12648/23 (провадження №2/366/888/2024) передано в провадження судді Звєздовій Н.С.

11.10.2024 позивачкою подано додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 11.10.2024 року справу прийнято до свого в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 подала заяву про проведення судового розгляду без участі позивача та її представника.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білоконева А.В., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.03.2025 року серії АР №1229312, у судовому засіданні 28.04.2025 року, позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, надали аналогічні пояснення тим, що викладені у заявах позивачки по суті справи. В додаткових поясненнях позивача від 13.05.2024 року та 11.10.2024 року, ОСОБА_1 зазначила, що вона не є родичкою спадкодавця ОСОБА_3 , тому після його смерті вона не могла претендувати на спадщину. Позивач не вважала квартиру своєю та не в`їхала проживати до цієї квартири. ОСОБА_2 довгий час (більш 10 років) не спілкувалась та не підтримувала спільних стосунків із дядьком спадкодавцем ОСОБА_3 , не цікавилась ні його життям, ні станом його здоров`я, не пришла на його похорони. ОСОБА_2 жодного дня не проживала у квартирі, будучі співвласником частини квартири не брала участі в утриманні спільного майна. Про те, що у спадкодавця ОСОБА_3 є рідний син, як стверджує ОСОБА_2 , позивач дізналась з пояснень третьої особи ОСОБА_2 від 06.05.2024 року. Спадкодавець ОСОБА_3 нічого про свого сина ніколи не розповідав позивачу, її мати ОСОБА_4 теж ніколи не згадувала про те, що у ОСОБА_3 є син. Позивачу нічого не відомо про нього, позивач взагалі не знала про його існування, ніколи його не бачила та ніколи з ним не спілкувалась, не мала та не має жодного засобу зв`язку з ним. Позивач категорично заперечує, як таке що не відповідає дійсності те, що вона повідомляла ОСОБА_7 про смерть батька ОСОБА_3 та про існування заповіту.

Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, 10.01.2024 року через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Рогальський В.М. будучи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, 25.04.2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Рогальським В.М., через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якій просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі, врахувати обставини викладені в поясненні і запереченні відповідача від 06.05.2024 р. та 02.10.2024р, відмовити у виклику свідка ОСОБА_6 . Відповідно до пояснень представника ОСОБА_2 адвоката Рогальського В.М. від 06.05.2024 р. та заперечень від 02.10.2024р, необізнаність ОСОБА_4 та позивачки про заповіт є сумнівною. Непередання документів спадкодавця ще в 2022 році позивачці від ОСОБА_6 , є не логічною без дією. ОСОБА_6 , не є членом сім`ї ОСОБА_3 , через що їй не відомо всіх обставин успадкування. 21.11.2023р. ОСОБА_2 , як власник частини квартири та спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса одразу після ОСОБА_2 , оскільки вважала що квартира її, і не розраховувала що власник 1/1 частини спадкової квартири, буде успадковувати майно за своїм дядьком. На час смерті у спадкодавця був і є живий син ОСОБА_7 , який мешкає на території росії в ставропольському краю та знав одразу про смерть свого батька і відкриття спадщини на квартиру та заповіт від ОСОБА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_7 говорив ОСОБА_8 , що оскільки його батько склав заповіт, про що знає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 має переписати свою частку на ОСОБА_1 . Обставини не обізнаності про заповіт, не доведені позивачем, через що позов потребує відмові.

Допитана в судовому засіданні 28.04.2025 року свідок ОСОБА_6 , пояснила, що мешкає у АДРЕСА_2 , разом з онукою (донькою її сина) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач ОСОБА_1 являється рідною тіткою її онуки ОСОБА_10 , по лінії матері дитини, а ОСОБА_4 , є бабою ОСОБА_10 по лінії матері дитини. В жовтні 2022 року ОСОБА_4 приїхала до неї та повідомила, що через постійні обстріли в м. Запоріжжі має намір разом з іншими онуками тимчасово виїхати евакуаційним автобусом, за сприяння органу опіки, до Польщі, та передала їй папку з документами на зберігання. Вказану папку з документами вона поклала у шафу та не переглядала документи у цій папці. В січні 2023 році їй зателефонувала позивач ОСОБА_1 та повідомила про смерть її матері. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що забула про цю папку з документами ОСОБА_4 , в серпні її сина оголосили безвісті зниклим, їй було не до цього. 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 приїхала до ОСОБА_10 , привітати з її днем народження, при розмові пом`янули мати позивача та ОСОБА_6 згадала про передану їй ОСОБА_4 папку з документами на зберігання. Вказану папку вона віддала ОСОБА_1 , яка при ній стала переглядати документи та дізналась про існування заповіту ОСОБА_3 складений на її ім`я. ОСОБА_6 порекомендувала звернутись до нотаріуса з цим заповітом, про його існування свідку не було відомо.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Юрківка, Оріхівський район, Запорізька область, Україна, у віці ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце смерті: м. Запоріжжя, Шевченківський район, Запорізька область, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданий 07.03.2022 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №455.

Згідно довідкипро причину смерті (до форми №106/о, видається для поховання) від 06.03.2022 року, ОСОБА_3 , вік померлого 1956 (65 р.), дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: Ракова інтоксикація. Рак правої легені.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,52 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області від 27.09.2003 р., зареєстровано в реєстрі за №1403. Відповідно до витягу ОП «ЗМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1795112 від 22.10.2003 р., право власності ОСОБА_3 на частку квартиру зареєстровано 22.08.1998 р., внесені зміни до технічного паспорту від 22.08.1998 р.

Інша 1/2 частка квартири належить відповідачу ОСОБА_2 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області від 27.09.2003 року, зареєстровано в реєстрі за №1403, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №356452310 від 30.11.2023 року.

Відповідно до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 08.11.2003 року, укладеного між Місцевою радою, в особі начальника ЖЕД №11 ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , у квартирі мешкає 1 особа.

Відповідно до листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 26.12.2023 року за № 01-17/01/2272, за відомостями Департаменту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 03.08.2006 по 07.03.2022 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні.

Відповідно до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 08.11.2003 року, укладеного між Місцевою радою, в особі начальника ЖЕД №11 та ОСОБА_3 , у квартирі мекає 1 осіб.

Відповідно до акту про фактичне місце проживання особи без реєстрації, складений 27.11.2023 року за підписами сусідів: ОСОБА_12 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_13 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_14 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_15 (кв. АДРЕСА_7 ), ОСОБА_16 (кв. АДРЕСА_8 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , дійсно фактично постійно проживала, без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з грудня2004 року по жовтень 2022 року, разом з ним (нею) проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстр., спільно проживав з 12.2004 р. по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом з ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: Запоріжжя, серії НОМЕР_3 , виданого 30.08.1986 року Відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1703, де зазначено відомості про батьків: ОСОБА_18 та ОСОБА_4 . 11.08.2007 року ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після укладення шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , змінила дівоче прізвище « ОСОБА_19 » на шлюбне « ОСОБА_20 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 11.08.2007 року Інженерненською сільською радою Пологівського району Запорізької області Україна, актовий запис №9.

Позивач ОСОБА_1 організувала та оплатила витрати пов`язанні з похованням ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про поховання №2644 ОСОБА_3 від 07.03.2022 року, реєстраційний №1963, договором №158 від 07.03.2022р., де власником місця поховання зазначено ОСОБА_1 , актом №158 від 07.03.2022 р.

ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Запоріжжя, місце смерті: Рабка-Здруй, дані батьків померлої особи: ім`я ОСОБА_21 (батько), ОСОБА_22 (матір), свідоцтво відповідає акту встановлення факту смерті за номер:1211123/00/AZ/2023/914674, що підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний номер НОМЕР_5 , виданий 27.01.2023 року державним органом реєстрації цивільного стану Рабка-Здруй Малопольського Воєводства Республіки Польщі, переклад засвідчено присяжним перекладачем української мови, внесений до списку присяжних перекладачів, який веде Міністр юстиції Республіки Польща, за номером ТР/51/23, ОСОБА_23 , м. Краків, від 06.06.2023 року.

23.03.2021 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г., зареєстрований в реєстрі за №205, за змістом якого заповідач, заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , що підтверджується заповітом від 23.03.2021 р., реєстровий №205, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2021, №64048991.

Листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Т.Г. від 20.11.2023 року за №323/01-16, повідомила позивача ОСОБА_1 про те, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.11.2023 року №74805770. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах встановленого судом строку, прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74805770 від 20.11.2023 року відсутня інформація за параметрами запиту ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох календарних місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Спадкова справа № 115/2023, заведена 21.11.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74819044 від 21.11.2023р. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74818349 від 21.11.2023 року відсутня інформація за параметрами запиту ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74818359 від 21.11.2023 року наявна інформація за параметрами запиту ОСОБА_3 : заповіт, номер у Спадковому реєстрі 67390599, стан чинний, бланки: НМС 216277, номер в реєстрі нотаріальних дій 205, дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце посвідчення: Запорізька обл., Запорізький міський, приватний нотаріус Ракитянська Т.Г., інформація про заповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , дата та місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Юрківка Оріхівського району Запорізької області.

Спадкова справа № 57/2019 заведена на підставі заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , на відкриття спадкової справи та на видачу свідоцтва на спадщину за законом після померлого рідного дядька ОСОБА_3 , на частку квартири АДРЕСА_1 від 21.11.2023 року, реєстраційний №252. В цій заяві від 21.11.2023 року ОСОБА_2 зазначає, що крім неї інших спадкоємців за законом немає. В матеріалах спадкової справи №115/2023 також знаходиться свідоцтво про смерть ОСОБА_24 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , у віці 74 років, місце смерті: м. Запоріжжя, Запорізька область, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданий 11.08.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №4374.

18.12.2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепкової О.В. надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстровано за №275) на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку квартири АДРЕСА_1 від 21.11.2023 року, за заповітом, посвідченого Ракитянською Т.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим №205.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепкової О.В. №10/02-31/115/2023 від 12.01.2024 року відмовлено гр. ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 рідного дядька гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку квартири АДРЕСА_1 , вмотивувавши таку відмову порушенням строку, який передбачений ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, порушивши який, позивачка вважається таким спадкоємцем, який не прийняв спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепкової О.В. №11/02-31/115/2023 від 12.01.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку квартири АДРЕСА_1 , вмотивувавши таку відмову порушенням строку, який передбачений ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, порушивши який, позивачка вважається таким спадкоємцем, який не прийняв спадщину.

За матеріалами спадкової справи № 57/2019 інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку

спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 06.09.2022, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 звернулася 18.12.2023 року.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі №314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на необізнаність про наявність заповіту на своє ім`я, вона не є родичкою спадкодавця ОСОБА_3 , не проживала з останнім і не мала з ним спільного побуту, про існування заповіту на своє ім`я дізналась лише 26 жовтня 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Про необізнаність позивачки про існування заповіту підтверджено показами свідка ОСОБА_6 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі №686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зроблено такі висновки: «Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

В пункті 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 визначено наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке: - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).

Отже, виходячи із вказаних правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач ОСОБА_1 ,яка не є родичкою спадкодавця ОСОБА_3 (відсутнє родинне споріднення), не проживала з останнім і не мала з ним спільного побуту, про існування заповіту на своє ім`я дізналася 26 жовтня 2023 року вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що підтвердила також свідок ОСОБА_25 , яка віддала позивачу папку з документами ОСОБА_4 , залишену свідку для зберігання, позивач звернувшись 18.12.2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини, через необізнаність спадкоємця про наявність заповіту на її ім`я, що є поважною причиною і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, за встановлених у цій справі обставин, слід розцінювати як наявність об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття ОСОБА_1 спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Сума судового збору у розмірі 1073,60 грн., сплаченого ОСОБА_1 при поданні позову, розподілу не підлягає, оскільки позивачем такі вимоги не заявлені.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох календарних місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: територіальна громада в особі Запорізької міської ради, місцезнаходження: пр. Соборний, буд.206, м. Запоріжжя, 69105, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя Н.С. Звєздова