РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/321/25

Провадження №2/568/214/25

20 травня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін матеріали цивільної справи №568/321/25

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 р. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42962,46 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 23.11.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 6126709 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 11000 грн., строк кредиту складає 360 днів, остаточна дата повернення кредиту 18.11.2023 р.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 11000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Проте, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача.

Станом на дату звернення до суду із вказаним позовом, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 42962,46 грн., з яких: 10781,1 грн. тіло кредиту, 19308,96 грн. відсотків за користування кредитом та 12872,4 грн. нараховані позивачем проценти за 60 днів; сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу 10 000 гривень.

Ухвалою від 04.03.2025 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 08.04.2025 р. розгляд справи відкладено.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа про виклик до суду та оголошенням про виклик до суду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив розглянути справу без його участі.

Відповідач причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву та відкладення розгляду справи не скористався.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 23.11.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 6126709 (а.с. 18-22).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Згідно з п.1.3, 1.4 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 11000 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору; знижена процентна ставка 0,896% в день та застосовується за умов передбачених п. 1.5.2 Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних, з урахуванням зниженої процентної ставки 12524,84 % річних (п. 1.7).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 89804 грн. - стандартна ставка за весь строк користування кредитом; 86192,15 грн. - стандартна процентна ставка з урахуванням періоду зниженої процентної ставки (п. 1.8).

За умовами договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1 договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Підпунктом 3 пункту 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьої особою без окремої згоди відповідача.

Крім того, сторони підписали Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №6126709 від 23.11.2022 р., яким узгодили порядок повернення кредитних коштів, сплату процентів (а.с. 23).

Додаток №1 містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну процентні ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачем до укладення договору про споживчий кредит, яким передбачено строк кредитування - 360 днів, сума кредиту - 11000 грн., стандартна процентна ставка та знижена процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка, штрафи тощо (а.с. 24-27).

Відповідачем підтверджено, що вона отримала та ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, їй роз`яснено інформація, в т.ч. запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в т.ч. у разі невиконання зобов`язань.

Кредитний договір, додаток №1 до нього і паспорт споживчого кредиту підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Відповідачка договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А336595».

На виконання кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 11000 грн., що підтверджується листом АТ "Універсал Банк" від 01.05.2025 р. про успішне зарахування коштів 23.11.2022 р. в сумі 11000 грн., номер картки НОМЕР_2 (а.с. 104).

27.11.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1) (а.с. 74-78).

Згідно з п.1.2 договору факторингу, перехід від клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до Фактора (позивача) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №1, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору, між ТОВ ФК «Фінтраст Україна» (ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") та ТОВ «Авентус Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу (а.с. 79).

Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «Авентус Україна» передано ТОВ ФК «Фінтраст Україна» (ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") право вимоги за кредитним договором №6126709 до ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 30090,06 грн, з яких: тіло кредиту 10781,10 грн., заборгованість за процентами 19308,96 грн. (а.с. 11).

27.11.2023 р. позивачем на електронну адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором. Роз`яснено, що усі платежі в погашення заборгованості за договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора ТОВ ФК «Фінтраст Україна» (ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") (а.с. 28).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 6126709 від 23.11.2022 р. станом на 28.02.2025 року позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 42962,46гривень, з яких: 10781,1 грн. тіло кредиту, 19308,96 грн. відсотків за користування кредитом та 12872,4 грн. нараховані позивачем проценти за 60 днів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір, Додаток до договору та паспорт споживчого кредиту, підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора «А336595», що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши кредитний договір, Додаток до договору та паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена та приймає умови надання кредиту, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов договору.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Відповідно до долученого до справи договору факторингу, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.

Вказаний договір факторингу підтверджує належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал".

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картку № НОМЕР_1 , номер якої надано позичальником та вказано в кредитному договорі, кредитні кошти в сумі 11000 грн.

Судом встановлено, що відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання, сплатив в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту 218,90 грн. та 9303,25 грн. відсотків.

Однак, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10781,1 грн. тіла кредиту є обгрунтованою та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 19308,96 грн. відсотків за користування кредитом нараховані за період 23.11.2022 р. по 21.04.2023 р. та 12872,4 грн. відсотків нарахованих за період 22.04.2023 р. по 20.06.2023 р., суд враховує наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з умов кредитного договору від 23.11.2022 року його укладено строком на 360 днів, тобто до 18.11.2023 року.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору; знижена процентна ставка 0,896% в день та застосовується за умов передбачених п. 1.5.2 Договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача проценти в загальній сумі 32181,36 грн., нарахування процентів з 23.11.2022 року по 22.12.2022 року здійснювалося згідно з п. 1.5.2. договору, тобто за зниженою процентною ставкою 0,896%, починаючи з 24.12.2022 року по 20.06.2023 року нарахування процентів проводилося згідно п. 1.5.1 договору, тобто за стандартною (базовою) процентною ставкою 1,99% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Враховуючи умови договору та межі позовних вимог, здійснивши розрахунок відсотків з врахуванням часткової оплати відсотків в сумі 9303,25 грн., суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 32181,36 грн. відсотків (з 23.11.2022 р. по 22.12.2022 р. 30 днів х 98,56 грн = 2956,8 грн.; з 23.12.2022 р. по 21.01.2023 р. 29 днів х 218,9 = 6348,1 грн.; 22.04.2023 р. по 21.04.2023 р. 90 днів х 214,54 грн. = 19308,95 грн., 22.04.2023 р. по 20.06.2023 р. 60 днів х 214,54 грн. = 12872,6 грн.; 41486,1 грн. - 9303,25 грн.).

Враховуючи наведен, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви слід покласти на відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: заявку на виконання доручення від 25.01.2025 р., ордер на надання правничої допомоги, рахунок на оплату від 24.02.2025 р., акт прийому-передачі виконаних робіт від 24.02.2025 р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 10.12.2024 р.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2024 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 р. (а.с. 72-73).

Відповідно до умов Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову юриличну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором (п. 1.1).

Розділом 4 Договору передбачено порядок оплати послу адвоката. При визначенні розміру гонорара враховується: обсяг і час роботи, ступінь складності правових питань, необхідність виїзду у відрядження, характер і тривалість професійних відносин, професійний досвід, науково-теоритична підготовка, репутація адвоката.

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Крім того, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар, якщо для клієнта прийнято позитивне рішення (п. 4.3).

Відповідно до акту прийму-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2025 р. та рахунку на оплату по замовленню, на виконання умов договору адвокат надав, а клієнт отримав послуги з правової допомоги: зустріч адвоката та клієнта, надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань (витрачено 0,5 год., вартість 440 грн.), дослідження наданих клієнтом документів та аналіз обставин справи (витрачено 1 год., вартість 840 грн.), аналіз чинного законодавства (витрачено 0,5 год вартістю 440 грн.), підготовка декількох позицій (витрачено 1 год. вартістю 840 грн.), письмова юридична консультація, складання письмового консультативного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства (втрачено 1 год. вартістю 840 грн.), проведення заходів на отримання письмових доказів (витрачено 1 год., вартість 840 грн.), складання позовної заяви (витрачено 2 год., вартістю 1640 грн.) складання та оформлення інших документів- додатків до позовної заяви (крім процесуальних) (витрачено 1 год, вартістю 840 грн.), складання та оформлення процесуальних документів (витрачено 2 год., вартістю 1640 грн.), представництво інтересів клієнта, в т.ч. в судових засіданнях (витрачено 2 год., вартістю 1640 грн.)

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, судом встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: вивчення матеріалів справи та надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, підготовка декількох позицій, письмова юридична консультація, складання консультативного висновку не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі вивчення матеріалів справи, надання усної та письмової консультації, підготовка декількох позицій стосовно складання позовної заяви, не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням позовної заяви, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Крім того, суд зауважує, що саме лише вивчення матеріалів справи та надання усної, письмової консультації, підготовка позицій, аналіз чинного законодавства та судової практики не потягло за собою будь-яких процесуальних дій адвоката, не відповідає критерію неминучості та реальності адвокатських витрат, а тому в задоволенні стягнення цих витрат, слід відмовити.

Враховуючи, що представник позивача адвокат Столітній М.М. участі в судових засіданнях не приймав, суд вважає недоведеним витрати в сумі 1640 грн. на представництво інтересів клієнта, в тому числі участь в судових засіданнях.

В матеріалах справи міститься лише клопотання адвоката про витребування доказів, будь які інші процесуальні документи відсутні. А тому, витрачений адвокатом час 2 години на складання вказаного клопотання є завищеним.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВ "Фінансова компанія "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 42962,46 грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 2422,40 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" (місцезнаходження 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, )

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст складено 20.05.2025 р.

Суддя А.О. Сільман