Справа № 183/8564/24
№ 2/183/1236/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Дубовенко І.Г.. за участю секретарі судового засідання Болкарьової А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому після уточнення позивних вимог просить:

здійснити поділ спільного сумісного майна житлового будинку, загальною площею 54,69 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 562465,00 грн. та транспортного засобу OPEL ASTRA, VIN НОМЕР НОМЕР_1 , 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 вартістю 145539 грн. 32 коп., які є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право особистої власності на транспортний засіб OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 145539 грн. 32 коп., припинивши право на належну ОСОБА_1 частку у об`єкті права спільної сумісної власності;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , право особистої власності на житловий будинок, загальною площею 54,69 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 562465,00 грн., припинивши право на належну ОСОБА_2 частку у об`єкті права спільної сумісної власності;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за припинення частки у об`єкті права спільної сумісної власності на житловий будинок, реєстраційний номер нерухомого майна 23, загальною площею 54,69 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 562465,00 грн., у розмірі 208 462,84 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 12 листопада 2005 року між нею та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 34 та видано свідоцтво про шлюб. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 20.09.2023 року у справі 183/7931/22 шлюб був розірваний. Від цього шлюбу у нас є спільна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім. В період перебування у шлюбі придбано наступне майно: 16.02.2018 року придбаний за 50000 грн., за договором купівліпродажу житловий будинок, загальною площею 54,69 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до Висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки житлового будинку ринкова вартість на момент звернення будинку становить 698 310 грн. Після припинення шлюбних відносин у житловому будинку позивач проживає разом із сином, користується ним, утримує його за рахунок своїх особистих коштів, здійснює покращення побутових умов. Після розірвання шлюбу мною особисто, без участі відповідача був здійснений якісний ремонт у будинку, поліпшений технічний стан будинку. 21 липня 2022 року придбано транспортний засіб - легковий автомобіль OPEL ASTRA,VIN НОМЕРW0L0TGF, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , реєстрація якого здійснена на ім`я Відповідача, та який знаходиться у особистому використанні відповідача. Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи середня ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 145539 грн. 32 коп. Відповідач добровільно розділити майно відмовився, у зв`язку з чим позивач звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, та підтвердження отримання від ОСОБА_1 компенсації за припинення частки у спільному майні.

27 серпня 2024 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

04 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрите та призначений судовий розгляд.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року постановлено повернутись до підготовчого судового засідання із прийняттям уточненого позову.

07 квітня 2025 року стороною позивача подано заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову. 07 квітня 2025 року відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог та ухвалення рішення у підготовчому провадженні.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, позивачем та представником позивача адвокатом Хачатуровою І.О. подано до суду клопотання, в якому вони просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з урахуванням сплати відповідачу компенсації просять задовольнити позовні вимоги, окрім вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за припинення частки у об`єкті права спільної сумісної власності на житловий будинок у розмірі 208 462,84 грн.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від відповідача та його представника адвоката Іванова М.М. надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві, вказали що позивачем була сплачена відповідачу компенсація за частку будинку в розмірі 208 462,84 грн, просять винести рішення в підготовчому судовому засіданні в зв`язку з визнанням позову.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 12 листопада 2005 року, який був зареєстрованийВиконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 34.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 20.09.2023 року у справі 183/7931/22 шлюб між сторонами був розірваний.

Від даного шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час досяг повноліття.

Згідно витягу про осіб місце проживання яких зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 лютого 2018 року за №114344272 будинок АДРЕСА_1 належить на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2018 року належить ОСОБА_1 .

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 лютого 2018 року ОСОБА_4 як продавець продала, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . Продаж вчинено за 48496,00 грн. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монашко Н.П. за реєстровим № 33.

Як вбачається з висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-24/32831-АВ від 15 серпня 2024 року середня ринкова вартість легкового автомобілю OPEL ASTRA, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598см3 становить 145539 грн. 32 коп.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль OPEL ASTRA, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598см3, VIN номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта №5 за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження домоволодіння АДРЕСА_1 ринкова вартість вказаного житлового будинку станом на 01 листопада 2024 року з урахуванням вартості земельної ділянки складає 562465,00 грн.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування та не є членами його сім`ї, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, не ведуть спільне господарство та таке інше.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 57 СК України, 1. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. 2. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. 3. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. 4. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. 5. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є виплати (страхові виплати та виплати викупних сум), одержані за договорами страхування життя та здоров`я. 6. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. 7. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, 1. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). 2. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. 3. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. 4. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно приписів ст. 368 ЦК України, 1. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 2. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. 3. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст. 372 ЦК України передбачено, що 1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 60 СК України визначено, що 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст. 61 СК України, 1. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Нормами ст. 69 СК України визначено, що 1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно до ст. 70 СК України, 1. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. 3. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Статтею 71 СК України визначено, що 1. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, 1 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Як зазначено у абзацах 1, 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова ПВСУ від 21.12.2007 року № 11), вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що домоволодіння АДРЕСА_1 , автомобіль марки OPEL ASTRA, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , (VIN номер НОМЕР_1 ), зеленого чорного кольору, є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки він придбаний в період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя, тому кожна із сторін має право на 1/2 частку цього житлового будинку та автомобіля. Інших доводів та або доказів суду не надано.

Судом встановлено, що спірний автомобіль OPEL ASTRA, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 знаходиться в користуванні відповідача ОСОБА_2 .

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1 та 2 ст. 71 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Частинами 1 та 2 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Суд враховує, що позивач просить при поділі майна визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 , а автомобіль залишити відповідачу, позивачем було сплачено відповідачу компенсацію за частину вартості будинку в розмірі 208462,84 грн.

Зазначене узгоджується з правовою позицією правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 08 лютого 2022 у справі № 209/3085/20.

Відповідно до висновку експерта №5 за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження домоволодіння АДРЕСА_1 ринкова вартість вказаного житлового будинку станом на 01 листопада 2024 року складає 562465,00 грн.. Інших доводів та або доказів суду не надано.

При поділі спільного майна подружжя, судом приймається до уваги дійсна вартість на час поділу.

Таким чином, вартість 1/2 частки спірного будинку становить 208462,84 грн, і вказана грошова сума була сплачена позивачем відповідачу, що підтверджується його розпискою про отримання коштів тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на частку домоволодіння АДРЕСА_1 та припинити право власності на вказану частку, яка належала ОСОБА_2 . Крім того, визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки OPEL ASTRA, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , припинивши право на належну ОСОБА_1 частку у об`єкті право спільно сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на житловий будинок, загальною площею 54,69 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 562465,00 грн.

Припинити право на належну ОСОБА_2 частку у об`єкті права спільної сумісної власності на житловий будинок, загальною площею 54,69 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на транспортний засіб OPEL ASTRA, VIN номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 145539,32 грн.

Припинити право на належну ОСОБА_1 частку у об`єкті права спільної сумісної власності на транспортний засіб OPEL ASTRA, VIN номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 4219 (чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 25 копійок

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% розміру судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви згідно квитанції № від 26 серпня 2024 року, а саме в сумі 4219 (чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 25 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , електронна пошта: відсутня).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , електронна пошта: невідома).

Повний текст рішення складений 07 квітня 2025 року

Суддя І.Г.Дубовенко