Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-з/641/19/2025 Справа № 645/2108/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Зелінська І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання договору споживчого кредитування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес позика» про визнання доовору споживчого кредитування недійсним.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повернення її заявнику з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову наведені у статті 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини 6 статті 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання заяви про забезпечення позову складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день звернення заявника до суду 605, 60 грн).

При зверненні до суду в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що звільнена від сплати судового збору відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду відсплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів справляння судового збору. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17.

За змістом статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі за подання саме позовної заяви, а не за подання будь-якої іншої заяви, зокрема, заяви про забезпечення позову.

Таким чином, пільга щодо звільнення від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживачів не поширюється на подання заяви про забезпечення позову. Судовий збір за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті на загальних підставах.

Як передбачено частиною 10 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149,151,153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання договору споживчого кредитування недійсним повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя -І. В. Зелінська