Житомирський апеляційний суд
Категорія 11 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/11891/20 за заявою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» - Давиденка Віктора Віталійовича про зміну способу виконання рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління державного архітектурно будівельного контролю Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Воробйової Т.А. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року ТОВ «Трансорендсервіс» звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Трансорендсервіс» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трансорендсервіс» судові витрати з оплати судового збору у сумі 1051,00 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 4976,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Трансорендсервіс» судові витрати з оплати судового збору у сумі 1051,00 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 4976,69 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Трансорендсервіс».

29 грудня 2023 року не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції правонаступник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Трансорендсервіс».

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 та правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як правонаступника ОСОБА_2 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Компенсовано товариству з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» за рахунок держави в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір в сумі 1051,00 грн за подання позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» витрати на проведення експертизи у сумі 4976,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 (як правонаступника ОСОБА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» судові витрати з оплати судового збору у сумі 1051,00 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 4976,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради витрати за надання для огляду в судове засідання інвентаризаційної справи в розмірі 1970,00 грн.

09 грудня 2024 року представник ТОВ «Трансорендсервіс» - ОСОБА_6 , звернувся до суду першої інстанції із заявою у якій просив змінити спосіб виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024, знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що постановою Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20 зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як правонаступника ОСОБА_2 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м.. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання вказаного судового рішення видані виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання. Відповідачі рішення суду не виконують, а виконавчі провадження завершені з підстави повторного невиконання рішення суду та направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення. Заявник зазначає, що виконавчі провадження на виконання рішення суду закінчені і не можуть бути розпочаті знову. Відповідачі не виконують рішення суду, а у стягувача відсутні інші процесуальні механізми спонукати боржника до виконання рішення суду, окрім як зміна способу його виконання. Отже, існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Стягувач просить суд змінити спосіб виконання рішення суду та постановити знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Така зміна способу виконання рішення суду сприятиме його примусовому виконанню, тому що воно може бути виконане без участі боржника. У такому випадку стягувач зможе здійснити авансування витрат на знесення спірного об`єкта самочинного будівництва та фактично виконати рішення суду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2025 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» - Давиденка Віктора Віталійовича про зміну способу виконання рішення задоволено. Змінено спосіб та порядок виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20. Постановлено знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення заяви ТОВ «Трансорендсервіс». На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2025 року у справі №295/11891/20 є незаконною та необґрунтованою, постановлена з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що із висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20. Постановлено знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, знесення прибудову до нежилих приміщень покладалось саме на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Однак, суд першої інстанції змінив «спосіб і порядок» судового рішення, поклавши знесення саме на позивача. Але поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Наведене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15. Задовольняючи заяву представника позивача про зміну способу виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року (відновлення становища, яке існувало до порушення п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на знесення прибудови до нежилих приміщень, суд першої інстанції фактично змінив рішення суду по суті та самостійно змінив спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України. Суд не прийняв до уваги посилання відповідачів на те, що керівник ТОВ «Трансорендсервіс» чинить їм перешкоди у виконанні рішення суду за відсутності доказів, то про факт перешкод зі сторони керівника ТОВ «Трансорендсервіс» свідчать докази, долучені відповідачами до своїх пояснень, зокрема : повідомлення ОСОБА_3 від Житомирської міської ради 25/ К -10589 /3631 від 29.11.2024 року про направлення матеріалів до ЖРУ ГУНП в Житомирській області для проведення перевірки щодо пошкодження майна приватної власності; звернення ОСОБА_1 до начальника ГУНП в Житомирській області від 01.12.2024 року щодо факту пошкодження майна; фотокопія екрану телефону ОСОБА_1 з телефонного номера ОСОБА_8 від 14.09.2024 року; пояснення ОСОБА_8 від 12.09.2024 року, надані працівнику о/у ВКП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, в яких останній особисто пояснює про факт демонтажу пластикової рами. Тобто, не прийняття до уваги пояснень та доказів відповідачів судом при ухвалені судового рішення свідчить про недотримання вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо об`єктивності та неупередженості судового процесу, та свідчить про необґрунтованість рішення у відповідності до ст. 263 ЦПК, оскільки ухвалене на підставі обставин переваги одних доказів над іншими, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, які були досліджені в судовому засіданні. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Тобто, станом на сьогоднішній день виконавче провадження закінчено. Вважає, що позивачем (стягувачем) не доведено, що відповідачі (боржники) умисно ухилялися від виконання рішення суду, а суд першої інстанції, постановляючи ухвалу даний факт до уваги не взяв. Зміна способу виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року саме не відповідачем ( боржником ) ОСОБА_1 позбавить ОСОБА_1 права власності на побутові матеріали, які були використані нею та померлим ОСОБА_2 під час будівництва прибудови до нежитлових приміщень загальною площею 53,1 кв.м., та 20,2 кв.м., які станом на сьогоднішній день для неї становлять значну матеріальну шкоду, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального захворювання та пенсіонером. Отже, задоволення заяви про зміну способу виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року і порядку виконання якої передбачалось самостійно боржниками, та знесення прибудови до нежилих приміщень загальною площею 51, 3 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - без зазначення особи, яка має здійснювати знесення, вказавши лише про особу, яка має здійснювати знесення лише в мотивувальній частині, фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України. Оскільки навіть не зазначено, хто має понести витрати по знесенню приміщення, та як будуть враховані матеріали, які були використані відповідачами для будівництва прибудов, що породить нові позовні вимоги для стягнення матеріальних збитків. Питання про можливість встановлення чи зміни порядку виконання судового рішення пов`язано з наявністю обставин, які роблять неможливим його виконання чи утруднюють таке виконання. Вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 13.03.2025 року, якою змінив спосіб та порядок виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20, постановити знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення особи, яка має це зробити -змінив повністю суть рішення.

04 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення заяви ТОВ «Трансорендсервіс» про зміну способу виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає процесуальним нормам, що регулюють питання зміни способу виконання судового рішення відповідно до розділу VI ЦПК України. Вказує, що судове рішення, про зміну способу якого просив представник ТОВ «Трансорендсервіс» ухвалене 02.04.2024, заява про зміну способу виконання рішення подана у грудні 2024 року. Цей проміжок часу суд першої інстанції визначив як тривалий. Приймаючи до уваги те, що в ст. 435 ЦПК України, на яку послався суд в оскаржуваній ухвалі згадується про час тривалістю в один рік при розгляді такого питання, тому логічно вважати тривалим час невиконання рішення більше як одного року. Заявник не надав суду належних та допустимих доказів того, що в період виконавчого провадження відповідачі перебувати в Україні, натомість останні надали суду докази тимчасової відсутності саме в цей період часу по причині воєнного стану. Поза увагою суду залишилося істотне питання як поважність причин невиконання судового рішення у добровільному порядку. У разі визнання причини поважною, дана обставина визнається виключною саме для відмови у зміні способу виконання рішення. зазначає, що у зв`язку із закінченням виконавчих проваджень, ТОВ «Трансорендсервіс» втратило статус стягувача. Закінчене виконавче провадження не поновлювалося, проте судом першої інстанції не надано оцінки даному факту.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як правонаступника ОСОБА_2 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

09 травня 2024 року відкрито виконавче провадження №74951248 з примусового виконання вищевказаного рішення Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 щодо боржника ОСОБА_3 .

03 червня 2024 року головним державним виконавцем Гордійчук О.В. складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем встановлено, що рішення не виконано, місце знаходження боржника невідоме, однак працює перукарня в даному приміщенні. Вимогу про виконання рішення залишено працівникам перукарні для подальшого повідомлення боржника.

03 червня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_3 штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду.

18 червня 2024 року відкрито виконавче провадження №75324206, де боржником визначено ОСОБА_1 .

01 липня 2024 року головним державним виконавцем Гордійчук О.В. повторно складено акт державного виконавця про те, що 01.07.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки виконання судового рішення, однак встановлено, що рішення не виконано, прибудова не знесена, по даній адресі працює перукарня.

02 липня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_3 у розмірі 3400 грн за ухилення від виконання рішення суду.

02 липня 2024 року державний виконавець направив до Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

02 липня 2024 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

19 липня 2024 року старшим державним виконавцем Яриною А.П. складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржником рішення не виконано, а саме не знесене прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м.

19 липня 2024 року на боржника накладено штраф у розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду.

01 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Яриною А.П. повторно складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржником ОСОБА_1 не виконано рішення суду, а саме за власний рахунок не знесено прибудову до нежилих приміщень загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м.

02 серпня 2024 року на боржника накладено штраф у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду.

02 серпня 2024 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

07 серпня 2024 року державний виконавець направив до Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

09 грудня 2024 року представник ТОВ «Трансорендсервіс» - Давиденко В.В., звернувся до суду першої інстанції із заявою у якій просив змінити спосіб виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024, знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м та 20,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву ТОВ «Трансорендсервіс», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду має бути виконано шляхом знесення (повного демонтажу) самочинної прибудови до нежитлових приміщень, натомість боржники протягом тривалого часу не виконують рішення суду, державною виконавчою службою вживались заходи до спонукання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до виконання рішення суду, однак, позитивного результату такі заходи не дали, тож суд вбачає підстави для задоволення заяви та зміни способу виконання рішення суду шляхом ухвалення рішення про знесення самочинної споруди до нежилих приміщень замість зобов`язання відповідачів вчинити такі дії.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 5 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті (постанова Верховного суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/1478/15).

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 6 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Встановлено, що звертаючись з позовною заявою, ТОВ «Трансорендсервіс» просило суд зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як правонаступника ОСОБА_2 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції змінивши спосіб і порядку виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 шляхом ухвалення рішення про знесення самочинної споруди до нежилих приміщень без зазначення особи, яка має здійснити знесення замість зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 вчинити такі дії, фактично змінив спосіб захисту, передбачений ст.16 ЦК України та змінив рішення суду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання.

Та обставина, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_9 тимчасово відсутні на території України в зв`язку з військовою агресією рф проти України, на думку колегії суддів, не є підставою для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

За таких обставин та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в порядку апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, апеляційні скарги слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Трансорендсервіс» про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» про зміну способу і порядку виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складання повного судового рішення 16 травня 2025 року

Головуючий

Судді