справа № 631/406/24
провадження № 2/631/168/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

при секретарі судового засідання - Ляшенко І. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_3 , через систему Електронний суд звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

26 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 грудня 2011 року по справі № 2-516 шлюб між подружжям було розірвано.

Після розлучення дитина залишилась проживати з ОСОБА_6 .

Відповідно до виконавчого листа № 2-560/06 від 14 травня 2015 року, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області, було задоволено вимоги до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менш встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 08 вересня 2009 року до його повноліття.

18 червня 2014 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківський області було зроблено актовий запис № 50.

12 листопада 2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_5 був розірваний, про що складено відповідний актовий запис № 12. Проте, вони проживали у цивільному шлюбі та у них народилася спільна дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак, при винесенні вказаного судового рішення, судом не взято до уваги обставин, які зазначені вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, що передбачають зменшення розміру аліментів.

Наразі на сьогоднішній день, обставини змінились таким чином, що ОСОБА_3 не в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 у вказаному розмірі, оскільки у нього змінився сімейний та майновий стан, а також відбулося значне погіршення здоров`я.

При винесенні судом рішення про виплату аліментів на утримання сина ОСОБА_10 не існувало деяких обставин, які виникли на теперішній час, а саме:

По-перше, у позивача змінився сімейний стан. Тобто, після призначення аліментів на сина ОСОБА_11 був вдруге одружений із ОСОБА_5 , і від спільного життя у них народилася дитина - ОСОБА_9 , на утримання якої за рішенням суду стягнуто аліменти.

По-друге, після призначення аліментів на сина ОСОБА_10 , батьки ОСОБА_3 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стали пенсіонерами. Позивач разом з батьками мешкає в невеликому будинку. При цьому останні часто хворіють, що підтверджується медичними документами, у зв`язку з чим також знаходяться на його утриманні.

Просив зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менш встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно.

Представник відповідача ОСОБА_2 через систему Електронний суд 01 серпня 2024 року за вхідним № 5768/24-вх. надала відзив на позовну заяву, де вказала що вважає позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів є незаконними, необгрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому не можуть підлягати до задоволення.

Позивачем по справі до позовної заяви не долучені докази погіршення матеріального стану, довідка про доходи, отримувані на момент розгляду цивільної справи № 686/209/24 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області та ухвалення рішення у справі, докази в підтвердження матеріального стану на момент звернення до Нововодолазького районного суду Харківської області 16 квітня 2024 року, довідка про наявність чи відсутність заборгованості зі сплати аліментів.

До справи не долучено до позовної заяви доказів перебування батьків на утриманні позивача, витрат на лікування батьків, розміру отримуваних доходів батьками, а виписки із медичної карти ОСОБА_12 підтверджують лише факти перебування на лікуванні.

Позивачем по справі, ОСОБА_3 , не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували погіршення його матеріального становища. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач, ОСОБА_3 , посилаючись на зміну матеріального стану, не надав належного підтвердження зміни матеріального стану, в зв`язку з чим підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів позивачем не доведені.

Просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Також, через систему Електронний суд представник відповідача ОСОБА_2 25 лютого 2025 року за вхідним № 1049/25-вх. надала додаткові пояснення у справі, де вказала що відповідно до копії рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2024 року по цивільній справі № 686/209/24 , ОСОБА_3 визнав позовні вимоги в повному обсязі. На момент подання заяви про визнання позову, мати ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла пенсійного віку. Зазначена обставина існувала на момент ухвалення рішення у справі, та не є обставиною, яка виникла після набрання рішенням суду законної сили, яка не свідчить про погіршення матеріального стану та яка не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Позивачем по справі не долучено до позовної заяви доказів, які б підтверджували зміну його матеріального становища на момент звернення до суду з позовом в порівнянні з тим, яке існувало станом на 01 січня 2024 року. Просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 червня 2024 року прийнято позовну заяву було залишено без руху (ар. 34-35).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (ар. 42-44).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (ар. 165-166).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 , позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві та додаткових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 02 квітня 2024 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_14 26 липня 2008 року уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 55. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено на « ОСОБА_15 ». На підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 грудня 2011 року по справі № 2-516 шлюб було розірвано (ар. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у подружжя народився син, ОСОБА_8 , про що 15 липня 2009 року Виконавчим комітетом Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 10 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Батьками дитини зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (о. с. ар. 12).

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця але не менш встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 08 вересня 2009 року до його повноліття, та 14 травня 2015 року видано виконавчий лист № 2-560/06, що перебуває на примусовому виконанні у Нововодолазькому відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зазначене вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2023 року у межах виконавчого провадження № 71127304 з виконання виконавчого листа № 2-560/06 (ар. 5).

ОСОБА_16 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 09 жовтня 2023 року, про що 09 жовтня 2023 року Генеральним консульством в Любліні зроблено відповідний актовий запис № 33 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (ар. 85).

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Одночасно, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, слід прийти до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я платника аліментів, може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_17 позивач вказав зміну сімейного та матеріального стану.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі змістом ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Правилами ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ( ч. 1 ст. 89 ЦПК України.

У ході судового розгляду судом встановлено наступне.

18 червня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що 18 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 50 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (ар. 27).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , видного 12 листопада 2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано (ар. 28).

Згідно з зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 21 листопада 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками дитини зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (ар. 29).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/209/24, провадження № 2/686/1873/24 від 30 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) що місячно на утримання дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (ар. 13-14).

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд ураховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19, провадження № 61-9460св20, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього ОСОБА_17 .

Факт народження другої дитини, сам по собі не свідчить про неможливість ОСОБА_3 надавати матеріальну допомогу сину, оскільки позивач жодним чином не підтвердив погіршення свого майнового стану.

Також суд звертає увагу на те, що після народження доньки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до часу звернення позивача до суду, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_7 , минуло майже 7 років. Протягом такого тривало проміжку часу ОСОБА_3 не приймав жодних заходів щодо вирішення питання про зменшення аліментів на утримання ОСОБА_17 , хоча був обізнаний про існування обов`язку зі сплати аліментів на дитину.

Окрім того, слід зазначити, що з рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_18 вбачається, що ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, тобто визнав позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму (ар. 13 - 14). Відтак, питання погіршення матеріального стану перед ОСОБА_3 станом на 30 січня 2024 року не поставало.

Важливим є також те, що постановою державного виконавця від 04 березня 2024 року у межах виконавчого провадження № 71127304 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 та вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 238886,85 гривні, в тому числі виконавчий збір та витрати, пов?язані з організацією та проведенням виконавчих дій (о. с. ар. 101 102).

Відповідно до довідки про доходи № 1732 від 01 жовтня 2024 року за період з березня 2024 року по серпень 2024 року ОСОБА_3 було сплачено аліментів у розмірі 166817,32 грн (ар. 103).

Отже, з вказаного випливає те, що матеріальний стан платника аліментів не тільки не погіршився, а й покращився, оскільки раніше позивач мав заборгованість зі сплати аліментів, тоді як на тепер сплачує і поточні платежі, і заборгованість разом.

Також, платник аліментів у позові посилався на хворобу батьків, що перебувають на його утриманні.

З паспорту громадянина України ОСОБА_12 , серії НОМЕР_6 , виданого 14 листопада 1998 року, та паспорту громадянина України ОСОБА_13 , серії НОМЕР_7 , виданого 12 листопада 1998 року, вбачається, що вони мають дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ар. 15-20).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_8 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змінив прізвище на « ОСОБА_15 », про що у книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 03 грудня 2002 року зроблено запис № 12 (ар. 12).

Отже, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є батьками позивача.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 , виданого 27 березня 2024 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером за віком (о. с. ар. 18).

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_10 , виданого 13 листопада 2014 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонером за віком (ар. 21).

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потребують матеріальної допомоги, і позивач надає таку допомогу батькам, що спричиняє зміну його матеріального стану, матеріали справи не містять. Підтверджень майнового стану батьків позивачем не надано.

Виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_12 говорять лише про факт його перебування на стаціонарному лікуванні у період з 10 січня 2017 року по 20 січня 2017 та 26 червня 2023 року по 04 липня 2023 року (ар. 9, 10), і не слугують підставою для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Не є обгрунтованими посилання позивача на значне погіршення стану здоров`я, як на підставу не можливості сплачувати аліменти сину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця.

Матеріали справи містять підтвердження того, що 13 березня 2024 року, 15 березня 2024 року 21 червня 2024 року, 01 серпня 2024 року, 13 жовтня 2024 року ОСОБА_3 проходив огляд у медичних закладах (результати лабораторних досліджень, виписки із медичної карти хворого, висновок про результати медичного обстеження та магнітно-резонансної томографії лівого колінного суглоба, первинна медична картка № 27666 (ар. 95-97, о. с. ар. 98, 99, о. с. ар. 100), 21 червня 2024 року - звернувся із замовленням окулярів (замовлення окулярів № 1077, рецепт на окуляри (о. с. ар. 97-98). Проте, доказів на підтвердження погіршення матеріального стану у зв`язку з необхідністю лікування, позивачем не надано.

Отже, ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами, крім зміни сімейного стану, що полягає у народженні другої дитини, обставин погіршення майнового стану після ухвалення рішення Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

Натомість, ОСОБА_3 є військовослужбовцем та отримує дохід, який, з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на сина, покращився. Визначений судом розмір аліментів на ОСОБА_8 відповідає вимогам сімейного законодавства, і його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, ОСОБА_8 , та суперечитиме її інтересам. Визначений розмір аліментів не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 не довів наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа № 2-560/06, виданого 14 травня 2015 року Нововодолазьким районним судом Харківської області на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця але не менш встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 08 вересня 2009 року до його повноліття, у задоволенні позову слід відмовити.

При ухваленні рішення, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові втрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст. 12, 76, 77, 78, 80, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 21 травня 2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 .

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 .

Суддя І. О. Пархоменко