Справа № 697/592/24
Провадження № 2/697/78/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.09.1993 позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 14.09.1993 відділом РАЦС Канівського міськвиконкому Черкаської області.

На цей час позивач та відповідач є чоловіком та дружиною. Під час шлюбу позивач з відповідачем набули права спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме: у 1994 році було отримано трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , яка у 2006 році була приватизована відповідачем.

У 1995 році позивач та відповідач вступили до садівничого кооперативу «Зелена гірка», розташованого в м. Каневі Черкаської області по вул. Цегельня, де до 2004 року побудували жилий садовий будинок загальною площею (кв.м.): 87,4, житлова площа (кв.м.): 53,6, площа земельної ділянки (кв.м.): 1333, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 за власником ОСОБА_4 .

В послідуючому земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0190 розміром 0,1200 га, на якій розташовано жилий садовий будинок у 2007 році отримано у власність відповідачем.

На цей час позивач вважає за необхідне визнати на набуте майно придбане або створене під час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за кожним із подружжя права власності на частку у спільному нерухомому майні, а саме визнати житловий садовий будинок АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя, та визнати право власності у спільному майні в розмірі 1/2 частки за кожним.

Визнати нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0190 розміром 0,1200 га, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя, та визнати право власності у спільному майні в розмірі 1/2 частки за кожним.

Оскільки між сторонами у справі будь-якої домовленості не існує, як не існує шлюбного контракту або договору, а тому визначений позивачем спосіб поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, відповідає принципу рівності часток дружини та чоловіка.

Просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно житловий садовий будинок, загальною площею (кв.м.): 87,4, житлова площа (кв.м.): 53,6, площа земельної ділянки (кв.м.): 1333, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; виділити ОСОБА_1 1/2 частину житлового садового будинку, загальною площею (кв.м.): 87,4, житлова площа (кв.м.): 53,6, площа земельної ділянки (кв.м.): 1333, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_2 ; виділити ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_3 , із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О. від 25.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.18).

12.04.2024 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Ткач В.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила позовну заяву задовольнити частково, визнавши садовий будинок АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відмовивши в іншій частині позовних вимог.

Пояснила, що 15.09.1993 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_1 , актовий запис № 193, свідоцтво НОМЕР_2 видане 09.04.2024 Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу спільних дітей не мають.

На момент укладення шлюбу кожна із сторін мали власне приватизоване житло: позивач квартиру АДРЕСА_4 , а відповідач квартиру АДРЕСА_5 , що є їхньою особистою власністю.

У період шлюбу відповідач також отримала безоплатно у власність земельну ділянку площею 1200 кв.м. в с/т «Зелена гірка» на підставі рішення Канівської міської ради від 09.08.2007 № 7-20 «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам». На якій сторони побудували садовий будинок АДРЕСА_2 , що в садовому товаристві «Зелена гірка».

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

З огляду на вище зазначене, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, садовий будинок АДРЕСА_2 , що в садовому товаристві «Зелена гірка» є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу.

Але, слід зазначити, що земельна ділянка, набута дружиною, чоловіком за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України є особистою власністю дружини, чоловіка.

Отже, набута одним з подружжя під час шлюбу в порядку приватизації земельна ділянка, є його особистою приватною власністю та не підлягає поділу між подружжям.

Вважає, що є достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують той факт, що земельна ділянка площею 1200 кв.м., розташована в садівничому товаристві «Зелена гірка» м. Канів, Черкаської області, з кадастровим номером :01:007:0190 належить відповідачу на праві приватної власності та не підлягає поділу.

Тому позов у цій частині є безпідставним (а.с.23-25).

25.04.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому він просив прийняти відмову в частині позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_2 та виділення ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_3 , із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Решту позовних вимог щодо: визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухомого майна житлового садового будинку, загальною площею (кв.м.): 87,4, житлова площа (кв.м.): 53,6, площа земельної ділянки (кв.м.): 1333, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та виділити ОСОБА_1 1/2 частину житлового садового будинку, загальною площею (кв.м.): 87,4, житлова площа (кв.м.): 53,6, площа земельної ділянки (кв.м.): 1333, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.41).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2024 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, вирішено в подальшому розглядати справу з урахуванням зменшених позовних вимог. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.43-44).

14.08.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання з проханням зупинити провадження у справі до 15.01.2025; відновити провадження у справі 15.01.2025 та направити запит до Канівської державної нотаріальної контори щодо отримання інформації про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ; за наслідками отриманої відповіді вирішити питання заміни відповідача в порядку передбаченому ст. 51 ЦПК України (а.с.54).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.08.2024 витребувано з Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з актового запису цивільного стану про смерть ОСОБА_4 (а.с.57).

06.09.2024 до суду від Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли витребовувані докази (а.с.61-62).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2024 провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права на частку у спільному майні зупинено до закінчення шестимісячного строку з дня смерті відповідача ОСОБА_4 , а саме до 15.01.2025, для можливості залучення у даній справі її правонаступників (а.с.70-71).

22.01.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончарука А.В. надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, залучення третьої особи у справу, виклик свідків, призначення проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в якій просив: відновити провадження у справі; прийняти до справи збільшений обсяг позовних вимог; визнати відповідачами у справі як правонаступниками первинного відповідача ОСОБА_4 : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0190, на якій розташовано житловий садовий будинок АДРЕСА_3 , із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати недійсним заповіт, складений 30.03.2024 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаського району Стеблиною С.В., заповідача ОСОБА_4 для спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір дарування, складений 29.01.2024 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаського району Стеблиною С.В., квартири АДРЕСА_5 , дарувателем ОСОБА_4 обдарованому, її сину ОСОБА_3 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 із майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; залучити у справу в якості третьої особи приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Стеблину С.В., нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. Витребувати з Канівської державної нотаріальної контори та від приватного нотаріуса матеріали спадкової справи, матеріали заповідальної справи, матеріали дарувальної справи, матеріали первинного заповіту від 27.12.2016 за реєстровим № 2134 (а.с.77-83).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2025 поновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні (а.с.96-97).

27.01.2025 суддею Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О. заявлено самовідвід (а.с.98).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2025 заяву про самовідвід головуючої судді Колісник Л.О. задоволено (а.с.99-101).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025, справу передано для подальшого розгляду судді Скирді Б.К. (а.с.103-104).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2025 (суддя Скирда Б.К.) справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті (а.с.105-106).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.03.2025 клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну первісного відповідача на належних задоволено; вирішено замінити первісного відповідача ОСОБА_4 на її правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог, залучення третьої особи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні відмовлено (а.с.112-119).

03.04.2025 від представника позивача - адвоката Гончарука А.В. надійшло клопотання з проханням повернутися до стадії підготовчого провадження та витребувати з Канівської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каневі, Черкаської області (а.с.137).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2025 клопотання представника позивача - адвоката Гончарука А.В. задоволено частково; вирішено витребувати у Канівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ; у задоволенні клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено (а.с.140-143).

10.04.2025 від Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.148-178).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гончарук А.В. у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі (а.с.186).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог (а.с.184).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ткач В.О. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог (а.с.185).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити в його задоволенні (а.с.128).

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.09.1993, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровали шлюб у Канівському міськвиконкомі Черкаської області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2006 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 363962015 від 31.01.2024, ОСОБА_4 є власником садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8, 10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.08.2024 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 3 від 30.08.2024, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Канів, Черкаського району, Черкаської області (а.с.55, 62).

З копії спадкової справи № 283-2024 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 (а.с.148-178).

Відповідно до статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, яка висвітлена в п. 22 постанови від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Крім того, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (п. 30 Постанови).

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частинами 1 та 2 статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Оскільки спірне майно є спільною сумісною власністю сторін по справі, то частки кожного з них є рівними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними), та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК (п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц та від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 386 ЦК України врегульовано, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Будь-якої домовленості між сторонами щодо порядку володіння, користування та розпорядження спірним об`єктом не було, шлюбного договору не укладено, тому, виходячи з принципу рівності часток, частки позивача і ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності у цьому майні є також рівними. Даний садовий будинок набувався у спільну сумісну власність подружжя.

При цьому відповідач ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_4 ) визнав позовні вимоги, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд приймає таке визнання та вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 206, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , нерухоме майно житловий садовий будинок, загальною площею 87,4 кв.м., житлова площа 53,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 1/2 (одну другу) частину житлового садового будинку загальною площею 87,4 кв.м., житлова площа 53,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.05.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Б . К . Скирда