Справа № 643/3409/24
Провадження № 2/643/331/25
21.05.2025 м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: Новіченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк»
до ОСОБА_1
про стягнення 160 690, 34 грн.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - позивач) звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 160 690, 34 грн.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 630527511, на виконання умов якої позивач надав відповідачу кредит. Однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою від 12.04.2024 року Московський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі № 643/3409/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.05.2024 року.
Ухвалою від 17.05.2024 року Московський районний суд м. Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 643/3409/24 до судового розгляду на 27.06.2024 року.
27.06.2024 року розгляд справи відкладено на 01.08.2024 року.
Ухвалою від 01.08.2024 року Московський районний суд м. Харкова відклав розгляд справи на 27.09.2024 року, явку представника позивача визнав обов`язковою.
27.09.2024 року розгляд справи відкладено на 13.11.2024 року у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у нарадчій кімнаті.
Ухвалою від 13.11.2024 року Московський районний суд м. Харкова відклав розгляд справи на 18.12.2024 року, явку представника позивача визнав обов`язковою.
Ухвалою від 18.12.2024 року Московський районний суд м. Харкова відклав розгляд справи на 17.02.2025 року, явку представника позивача визнав обов`язковою.
03.02.2025 року представником позивача подано клопотання про участь у судових засіданнях адвоката Рудницького Ю.І. або адвоката Альховської І.Б. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 04.02.2025 року Московський районний суд м. Харкова клопотання представника позивача Рудницького Ю.І. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів було задоволено. В частині клопотання адвоката Рудницького Ю.І. про участь адвоката Альховської І.Б. у судових засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовив.
17.02.2025 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
17.02.2025 року розгляд справи відкладено на 24.03.2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
25.02.2025 року представником позивача подано клопотання про участь у судових засіданнях адвоката Рудницького Ю.І. або адвоката Альховської І.Б. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 25.02.2025 року Московський районний суд м. Харкова відмовив представнику позивача Рудницькому Юлію Ігоровичу у задоволенні клопотання від 25.02.2025 року про участь у судових засіданнях адвоката Рудницького Ю.І. та адвоката Альховської І.Б. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
14.03.2025 року представником позивача подано клопотання про участь у судових засіданнях адвоката Рудницького Ю.І. або адвоката Альховської І.Б. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 19.03.2025 року Московський районний суд м. Харкова відмовив представнику позивача Рудницькому Юлію Ігоровичу у задоволенні клопотання від 14.03.2025 року про участь у судових засіданнях адвоката Рудницького Ю.І. та адвоката Альховської І.Б. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 24.03.2025 Московський районний суд м. Харкова вищевказану позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630527511 від 14.07.2023 року, або письмових пояснень щодо розбіжностей у номері та дати укладання правочину з відповідачем, який є підставою даного позову.
Також позивачу було роз`яснено, що у разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
На виконання вищевказаної ухвали представником позивача 14.04.2025 року подано заяву про усунення недоліків, відповідно до змісту якої позивач повідомляє, що кредитний договір між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 укладено 29.11.2016 року, інші дати договору, зазначені в попередніх процесуальних документах, подані помилково.
Ухвалою від 16.04.2025 року Московський районний суд м. Харкова продовжив розгляд справи № 643/3409/24, судове засідання призначив на 21.05.2025 року.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 4273-IX від 26.02.2025 змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.
Представник позивача у судове засідання 21.05.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, представником позивача у прохальній частині позову викладено заяву, відповідно до змісту якої він не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення судом.
Відповідач у судове засідання 21.05.2025 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 , які були повернути органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».
Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.
Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
29.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-банк» з офертою на укладення Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, з пропозицією укласти Угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Згідно з п. ІІ оферти ОСОБА_1 запропонував банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, та випустити міжнародну платіжну картку строком дії 3 років з моменту випуску.
У п. ІІІ оферти ОСОБА_1 просив встановити ліміт кредитної лінії 200 000, 00 грн., запропонував банку встановити, що сума кредиту, що є доступною йому на момент укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з встановленого Договором та вказаного у цій Оферті на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлювальної кредитної лінії складає 5 000, 00 грн., процентну ставку за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99% річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.
Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії отримано 29.11.2016 року.
Таким чином, вказані обставини свідчать, що з моменту підписання банком отриманого відповідачем акцепту, Угода про надання кредиту № 630527511 від 29.11.2016 року набула чинності, ОСОБА_1 погодився з визначеними у оферті умовами кредитування.
29.11.2016 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем підписано Анкету-Заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк».
Підписанням Анкети-Заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 29.11.2016 року відповідач погодився з умовами Договору та з діючими Тарифами банку та зобов`язався їх виконувати.
29.11.2016 року відповідачем було підписано заяву (акцепт) № 248.630527511.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування, страховиком у якому виступає ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з непередбаченими збитками страхувальника у разі несанкціонованого використання третіми особами поточного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк» внаслідок крадіжки, грабежу, розбою або підробки платіжної картки, що емітована АТ «Альфа -Банк». і держателем якої є страхувальник. Страхова сума 5 000, 00 грн. Страховий платіж за будь-який та кожен період 5, 00 грн.
12.08.2022 року рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» було прийнято рішення про заміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.
Позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку за кредитною карткою відповідача.
Однак взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого згідно наданого позивачем розрахунку виникла заборгованість в сумі 160 690, 34 грн.
Відповідач наданий позивачем розрахунок суми боргу не спростував, контррозрахунку не подав.
З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів шляхом стягнення з позичальника вищенаведеної суми грошових коштів у судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Акціонерне товариство «Сенс-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 160 690, 34 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, відповідний борг в сумі 160 690, 34 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд
1. Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість у розмірі 160 690 (сто шістдесят тисяч шістсот дев`яносто) грн. 34 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
4. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено 21.05.2025 року.
Суддя Н.В. Новіченко