Справа № 583/351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

присяжних Корабельської Л.М., Рогальської Т.М.,

з участі секретаря судового засідання Верби Н.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Кутового Я.А.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи адвоката Єфіменко Л.І.,

представника заінтересованої особи Мухаровського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка залі судових засідань №6 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1

про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2025 представник заявника адвокат Кутовий Я.А. звернувся до суду та просив оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рябина, Великописарівського району, Сумської області, останнє зареєстроване місце проживання якого було АДРЕСА_1 , військовослужбовця, головного сержанта військової частини НОМЕР_1 ЗСУ. Датою смерті громадянина ОСОБА_3 визнати 26.02.2022. Причиною смерті визнати загибель під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у складі військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у період з 24.0.2022 по 26.02.2022.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Батько дітей ОСОБА_3 з 24.12.2021 був призначений на посаду старшого техніка роти забезпечення руху інженерного батальйону з військовим званням штаб сержант, ВОС 827878А у штаті 91 окремого Охтирського полку підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Сухопутних військ ЗСУ.

ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів національної безпеки і оборони та відсічі і стримуванні збройної агресії рф у складі військової частини НОМЕР_1 на території міста Охтирка з 24.02.2022 по 26.02.2022.

21.07.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 полковником ОСОБА_7 було повідомлено сім`ю ( близьких родичів) про те, що головний сержант ОСОБА_3 , 1985 року народження, зник безвісти 26.02.2022 після авіаційного удару по військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою №1228 від 22.11.2024 командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 повідомив, що під час нанесення авіаудару військовими рф по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 перебував в середині приміщення будівлі № НОМЕР_2 на території військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 , що розташована на території АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту службового розслідування, проведеного 25.03.2022 командиром військової частин НОМЕР_1 полковником ОСОБА_9 було встановлено, що 26.02.2022 військами рф був здійснений авіаудар літаком ( скинуто керовану авіаційну бомбу типу КАБ-500 з термобаричною бойовою частиною та нанесено удар крилатою ракетою типу 9м727 (Калібр А) по будівлі №2 та № НОМЕР_2 військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 . В результаті завданого авіаудару по території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час виконання обов`язків військової служби отримали травми та поранення 47 військовослужбовців, загинули 26 військовослужбовців, а тіла 25 військовослужбовців знайдені не були.

Згідно з довідкою №1228 від 22.11.2024 в результаті пошукових заходів та розбирання завалів будівель, тіло головного сержанта ОСОБА_3 на та території військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 знайдено не було. Пошукові заходи припинено.

21.09.2023 рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області №182 ОСОБА_1 було призначено опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Протягом дванадцяти місяців , починаючи з 26.02.2022, заходи по відшуканню тіла ОСОБА_3 результатів не дали та були припинені. Вважає, що всі обґрунтовані надії на порятунок батька малолітніх дітей минули, обставини, при яких зник безвісти ОСОБА_3 дають підстави вважати його загиблим саме 26.02.2022.

Смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації заявником своїх прав. Оголошення померлим ОСОБА_3 є необхідним для отримання свідоцтва про смерть, можливості вступу у спадщину, що відкривається після його смерті та отримання відповідної грошової компенсації, яку виплачують родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України.

Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 29.01.2025 відкрито провадження у справі.

07.03.2025 до суду надійшло заперечення від заінтересованої особи ОСОБА_2 матері ОСОБА_3 .

В своєму запереченні вказує на те, що представник заявника адвокат Кутовий Я.А. виклав у заяві інформацію, яка не в повній мірі відповідає дійсності. Так вказує, що саме вона 28.07.2022 отримала сповіщення про те, що її син, головний сержант ОСОБА_3 , зник безвісти 26.02.2022 року, саме у неї на зберіганні перебуває його паспорт та довідка про РНОКПП. Як мати зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , вона вважає, що звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про оголошення його померлим є передчасним, так як я вона має відомості про те, що мій її не загинув , а перебуває в полоні.

Також звернула уваги суду на ту обставину, що межі пошуку військовослужбовця ОСОБА_3 командуванням військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходив військову службу, обмежилися виключно територією розміщення військового містечка військової частини у АДРЕСА_1 і пошукові заходи було припинено.

Крім того, вказала, що в матеріалах проведеного службового розслідування не зазначено про жодного свідка, який би підтвердив те, що ОСОБА_3 безпосередньо перед авіаційним ударом заходив чи перебував у казармі чи на території розташування військової частини. Його фотосвітлина у отворі дверей із написом вихід, яку заявником додано до заяви, може свідчити як про те, що він прямував у будівлю, так і про те, що він ішов на вихід з будівлі, а в дверях озирнувся назад, можливо на чийсь оклик, а потім все ж таки вийшов.

Зазначає у запереченні, що як вбачається із матеріалів, доданих до заяви в якості доказів, заявником також не вживалися жодні заходи щодо встановлення можливого місцеперебування ОСОБА_3 : заявник не звертався з запитами до командування медичних сил ЗСУ України з тим, щоб переконатися чи не звертався та чи не доставлявся ОСОБА_3 до медичних закладів.

Не надсилався запит і до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій чи до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими з приводу того, чи не значиться ОСОБА_3 в списку осіб, які знаходяться в полоні.

У своїх запереченнях вказала, що 24.05.2022 року відомості про кримінальне правопорушення , зокрема щодо факту зникнення військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 24.05.2022 року, були внесені в ЄРДР за № 0000108 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. Ведеться досудове розслідування. Результати проведеного досудового розслідування заявником не витребовувалися та до заяви не долучалися, що також підтверджує передчасність звернення ОСОБА_1 з заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим.

Крім того зазначила, що ще у 2023 році їй стало відомо про те, що існує велика вірогідність того, що її син ОСОБА_3 перебуває у полоні і утримується десь на території російської федерації. Так, під час перегляду відеоматеріалів на загальнодоступних сайтах в Тік-Ток та Фейсбук, її односельці побачили її сина серед українських військовополонених та зберегли відематеріал. З вказаним відеоматеріалом вона зверталася в усі відомі їй інстанції, в тому числі до Уповноваженого з прав людини, яким ОСОБА_2 було запропоновано провести ототожнення її сина за ознаками зовнішності по фотозображеннях та відеоматеріалах.

За результатами проведення ототожнення особи за ознаками зовнішності, які викладено в консультаційному висновку №19316-1-23 від 23.11.2023, виконаному Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, на фотозображеннях ОСОБА_3 , зроблених до початку збройної агресії російської федерації та фотозображенні військовополонених з відеозапису, зображена одна й та ж сама особа. Про існування вказаного консультаційного висновку заявнику відомо, однак про його існування у заяві до суду він про це не повідомив.

Оскільки відсутня достовірна інформація що її син загинув, а навпаки є всі підстави вважати, що він живий, але відсутній будь-який зв`язок з ним, тому вважає, що визнавати його померлим передчасно, що немає ні підстав, ні необхідності.

Зауважує також, що цивільні права та інтереси дітей її сина та її онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про які йдеться в заяві як про причину та підставу для звернення з заявою до суду, не порушуються тим, що їх батько перебуває у статусі безвісти відсутнього: грошове забезпечення до 01.02.2025 року у розмірі 100% виплачувалося. З 01.02.2025 року порядок виплати грошового забезпечення дещо змінено, але виплати проводяться. Право на пенсійне забезпечення по втраті годувальника діти також мають. Що стосується спадкового майна, то окрім земельної ділянки площею 2.0 га, отриманої у власність для ведення особистого селянського господарства, як учасник АТО, ОСОБА_3 у власності більше нічого не має.

Тобто, відсутність ОСОБА_3 не є перешкодою у реалізації суб`єктивних прав та обов`язків заявника, як опікуна дітей ОСОБА_3 так і у самих дітей.

Тому просила відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Ухвалою суду від 16.05.2025 залучено заінтересованою особою військову частину НОМЕР_1 .

В суді заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та пояснив, що він є опікуном над дітьми його померлої сестри та безвісті зниклого ОСОБА_3 . Як вказано у заяві, то оголошення померлим безвісти зниклого ОСОБА_3 йому потрібно для того, щоб забезпечити права дітей. У нього конфлікт з ОСОБА_2 через гроші, бо вона вважає, що він їх використовує не на утримання дітей, а на власні потреби. Ще однією метою звернення до суду є поховання ОСОБА_3 , оскільки вважає, що діти повинні знати де місце поховання батька. Щодо консультаційного висновку, то йому було відомо про нього. Заходів по пошуку та з`ясування місця перебування ОСОБА_3 він не вживав, оскільки в нього є докази, які він надав суду, що ОСОБА_3 перебував у часті під час авіаудару 26.02.2022, тому вважає, що наявні підстави для оголошення його померлим, так як вже пройшло три роки з моменту, коли він зник безвісти.

Представник заявника адвокат Кутовий Я.А. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у заяві. Крім того вказав, що ОСОБА_2 самостійно внесла дані ОСОБА_3 в систему в категорію про, нібито, полон сина і повідомила суду про те, що її син значиться в полоні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в суді зазначила, що вважає визнання померлим її сина передчасним, оскільки вірить, що він перебуває у полоні і в неї є підтвердження цього, а саме консультаційний висновок. Вказала, що зверталася в усі інстанції,у координаційний центр, у центр СБУ. Також зазначила, що ОСОБА_3 перебуває у списках полонених і його кожен раз «подають» на обмін. Вказаних даних у неї не має, але вони наявні в координаційному штабі, куди вона зверталася і писалу відповідну заяву.

Представник ОСОБА_2 адвокат Єфіменко Л.І. в суді підтримала позицію заінтересованої особи ОСОБА_2 та доповнила, що оголошення військового ОСОБА_3 померлим потягне за собою виключення його зі списків полонених і його вже не «подадуть» на жоден обмін полоненими.

Представник Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання на з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Представник Міністерства оборони України надав суду заяву, в якій, посилаючись на норми чинного законодавства та практику Верховного Суду, просив суд ухвалити рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить обороноздатності України в умовах введеного на території держави воєнного стану та розглянути справу без участі представника.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_9 в судове засідання не з`явився, будь яких заяв не надійшло.

Представник військової частини НОМЕР_1 в суді не заперечував проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . 26.02.2022 десь о 12 годині 40 хвилин було здійснено авіаудар. В той день загинуло багато військових, 12 було визнано безвісно зниклими. Після авіаудару казарма військової частини палала 3-4 дні. Працівники ДСНС не мали змогу приступити до розбору завалів. В казармі був боєкомплект, який детонував, 12 чоловік повністю згоріли, не лишилося решток, тому вони були визнані безвісно зниклими. Всі знайдені біоматеріали передавалися для судово медичної експертизи. Решток ОСОБА_3 знайдено не було в приміщенні казарми. Під час службового розслідування було встановлено, що він перебував у приміщенні. Були відеоматеріали, з яких було видно, що перед вибухом ОСОБА_3 перебував у казармі, тому питання щодо перебування його поза межами казарми, не розглядалося. У нас були всі підстави вважати, що він перебував у військовій частині, а не самовільно залишив її. Свідок зайшов на територію військової частини після першого вибуху. Всі відеоматеріали надавали слідчим поліції. Безпосередньо свідок не бачив ОСОБА_3 26.02.2022, оскільки в казармі було 54 людини, ОСОБА_3 міг відпочивати в той час.

ОСОБА_11 , допитаний як свідок в суді, пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який служив з ОСОБА_3 . Свідок перебував у казармі на момент авіаудару, перебував там вже дві доби. В казармі було багато боєкомплектів. Він ліг відпочити на ліжку, поруч на ліжку відпочивав ОСОБА_3 . Він сказав, що подзвонить куму, щоб той хоч забрав машину, щоб хоч щось залишилося дітям. Потім свідок пішов попити чаю і пішов у вбиральню. Через 5-10 хвилину відбувся вибух. Свідок побіг в укриття, але воно було завалено і вихід з казарми був завалений. Всі хто перебував у казармі загинули. Все було заслано бетоном та частинами пошкоджених тіл. Щодо фото полонених, то свідок вказав, що не впізнає на ньому ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, суд дійшов такого.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 23.08.2008, місце реєстрації виконком Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис №01 ( а.с. 15).

В шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилися двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 ( а.с. 16).

Встановлено, що відповідно до витягу з наказу №7-РС від 24.12.2021, старшину ОСОБА_3 призначено на посаду старшого техніка роти забезпечення руху інженерного батальйону з військовим званням штаб сержант, ВОС 827878А у штаті 91 окремого Охтирського полку підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Сухопутних військ ЗСУ ( а.с. 22).

Як вбачається з акту службового розслідування №2 від 25.03.2022, за результатами службового розслідування запропоновано вважати головного сержанта ОСОБА_3 безвісно відсутнім з 26 лютого 2022 року ( а.с. 23-25)

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 про результати службового розслідування за фактом здійснений авіаудар літаком ( скинуто керовану авіаційну бомбу типу КАБ-500 з термобаричною бойовою частиною та нанесено удар крилатою ракетою типу 9м727 (Калібр А) по будівлі №2 та № НОМЕР_2 військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 . В результаті завданого авіаудару по території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час виконання обов`язків військової служби отримали травми та поранення 49 військовослужбовців, загинули 27 військовослужбовців, безвісно відсутні 27 військовослужбовців, серед яких головний сержант ОСОБА_3 ( а.с. 26-27).

28.07.2022 ОСОБА_2 отримала сповіщення про те, що її син, головний сержант ОСОБА_3 , 1985 року народження, зник безвісті 26.02.2022 після авіаційного удару по військовій частин НОМЕР_1 ( а.с. 6).

Відповідно до довідки №1227 від 22.11.2024, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , головний сержант ОСОБА_3 з 24.02.2022 по 26.02.2022 брав безпосередню участь у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Охтирка Сумської області ( а.с. 28).

Згідно з фото, зробленими з камери відеозапису в приміщенні казарми військової частини за 26.02.2022, військовослужбовець, схожий на ОСОБА_3 , перебував біля виходу з приміщення ( а.с. 30-32).

Судом оглянуто відеозапис, на якому військовослужбовець, схожий на ОСОБА_3 , заходить в приміщення казарми та перебуває біля виходу ( а.с. 48). В судовому засідання мати ОСОБА_3 заінтересована особа у справі, підтвердила, що впізнає на відео свого сина.

Як вбачається з довідки №1228 від 22.11.2024, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , при проведенні пошукових заходів по знаходженню тіла головного сержанта ОСОБА_3 , після авіаційного удару по казармі військової частини НОМЕР_1 , пошуки результатів не дали ( а.с. 29).

21.09.2023 рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області №182, ОСОБА_1 було призначено опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 11).

Встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР №0000108 від 28.02.2022, органами досудового слідства ведеться розслідування за фактом безвісти зниклих військовослужбовців, серед яких вказано і ОСОБА_3 , в результаті авіаударів 26.02.2022 представниками підрозділів збройних сил рф по в/ НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 (а.с. 53 54).

Згідно з консультаційним висновком за результатами ототожнення особи за ознаками зовнішності від 23.11.2023 №19313-1-23, на вирішення судового експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз, поставлене питання «Чи зображений ОСОБА_3 на фотозображеннях 0001-0002 ( на фото 0001 перша особа зліва на право на фотозображеннх 0003-0005, наданих у якості порівняльних зразків?». У висновку вказано, що на фотозображеннях «0001», «0002», приклади яких наведені в дослідницькій частині консультаційного висновку та у зображенні особи, які було надані в якості порівняльних зразків, зображена одна й та ж сама особа ( а.с. 55-57).

Як вбачається з Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими №2025-35-3199 від 09.04.2025, відомості про особу, що містяться в Інформаційній системі питань поводження з військовополоненими: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обліковується в категорії полон ( а.с. 94).

Відповідно до відповіді від 03.04.2025 №222/КШ/6658 на адвокатський запит Єфіменко Л.І. від 16.02.2025 стосовно ОСОБА_3 , Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими повідомив, що в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими містяться відомості про зазначену особу. До Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування особи у полоні, стану її здоров`я та місця утримання. Інформаційна система з питань поводження з військовополоненими використовується Координаційним штабом та іншими уповноваженими органами для пошуку та звільнення оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора, а також цивільних осіб, позбавлених особистої свободи внаслідок збройної агресії ( а.с. 118).

Згідно з постановою про визнання та залучення потерпілого від 23.04.2025 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000108 від 28.02.2022 ( а.с. 121).

15.05.2025 постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Сумській області призначено портретну експертизу у кримінальному провадженні №0000108 від 28.02.2022, яку доручено провести експерту ( експертам ) Сумського НДЕКЦ МВС України і на вирішення поставити запитання: чи одна й та ж особа зображена на фотозображеннях, які поміщені на оптичному носії. Дана експертиза призначена, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, ототожненням осіб за рисами обличчя, зображених на фотоматеріалах, виданих АТ «Ощадбанк», оскільки в ході досудового розслідування є підозри вважати, що серед полонених може знаходитися безвісно зниклий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 133-134).

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року N 5-р (II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Такі висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року (справа № 755/11021/22).

Крім того, в даній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.

Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси. Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Судом було проаналізовано всі обставини зникнення безвісті ОСОБА_3 .

Суд врахував, що було проведено службове розслідування, також врахував покази свідків військовослужбовців, які перебували у військовій частині НОМЕР_1 26.02.2022 під час нанесення авіаударів, які вказали, що ОСОБА_3 перебував у казармі під час вибуху, переглянув наданий заявником відеозапис.

Однак, у суду є обґрунтовані сумніви вважати, що надані заявником докази є беззаперечними, оскільки в матеріалах справи наявний консультативний висновок експерта, в якому вказано, що на фотозображеннях, які надавалися ОСОБА_2 на дослідження, а саме фото з відео військовополонених та фото її сина ОСОБА_3 , які були надані в якості порівняльних зразків, зображена одна й та ж сама особа.

Суд погоджується з доводами заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника про те, що таке звернення до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим є передчасним, оскільки на даний час триває досудове слідство, в якому ОСОБА_2 є потерпілою, в якому призначено портретну експертизу для визначення тотожності особи ( ОСОБА_3 ) на різних зображеннях.

Крім того, суд не вважає, що порушуються права дітей ОСОБА_3 , опікуном яких є заявник, оскільки державою гарантовано певні виплати при оголошенні військовослужбовця безвісти зниклим, а щодо спадщини, яка буде відкрита після оголошення ОСОБА_3 померлим, то заявником не надано будь яких доказів про наявність у власності ОСОБА_3 майна.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Такий висновок викладено у постанові від 08.02.2024 у справі №148/1207/22 Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, суд вважає звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим передчасним, а тому в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. 46, 47 ЦК України, ст. 293-294, 306, 308 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: Україна, Сумська область, м. Охтирка, пл. Соборна, 4, .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, адреса: Україна, м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6, .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА

Присяжні: Лідія КОРАБЕЛЬСЬКА

Таїсія РОГАЛЬСЬКА