СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/296/25
Провадження № 2/306/450/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Олефір А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що тітка позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була головою дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що внаслідок смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді вказаного житлового будинку, спадкоємцем якого є вона, інших спадкоємців не має. Вказує, що позивачка доглядала за тіткою, оскільки та мала похилий вік, провела поховання тітки, що підтвердується довідкою. Звернувшись до Свалявської ДНК для прийняття спадщини після смерті тітки, їй було роз`яснено, що через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно, оформити право власності на таке неможливо. А тому просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (житловий будинок - літера "А", сарай - літера "Б", гараж літера "В", вбиральня - літера "Г", воріт з хвірткою "№1", огорожа №2), у порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 54).

Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи проводити за наявними у матеріалах справи документах (а.с. 38).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Як убачається з Свідоцтва АДРЕСА_2 на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, забудовником дворогосподарства за адресою с.Росош є ОСОБА_4 . Земельна ділянка під забудову площею 0,07 га виділена на новому місці на підставі рішення №16 від 05.06.1968 року Ради уповноважених колгоспу Ім.Маяковського. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Свалявської районної Ради депутатів трудящих від 19.07.1968 р. № 173 за типовим проектом будівлі № 30-2К-2. (а.с.21-22).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.03.2015 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 14 від 27.03.2015 року, проведений виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області; свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.12.2017 року, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №66 від 28.12.2017 року, проведений виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської облаті Україна (а.с.7,11)

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та племінницею ОСОБА_3 (а.с.8-10, 45-47).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Дусинської сільської ради від 27.03.2025 року за №491, ОСОБА_1 , в тім, що вона дійсно провела похорон своєї тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Як убачається з довідки ЦНАП» Свалявської міської ради від 12.02.2025 року № 06-12/93, ОСОБА_3 на момент смерті (станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї за вищевказаною адресою зареєстрованих осіб не значилось. Згідно запису погосподарської книги с.Росош (за 2011-2015 роки), ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті була головою дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 (а.с.23).

З технічного паспорту, інвентаризаційна справа №95/2021 від 29.03.2021 року виготовленого ФОП ОСОБА_6 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житловий будинок - літера "А", сарай - літера "Б", гараж літера "В", вбиральня - літера "Г", воріт з хвірткою "№1", огорожа №2. Його вартість становить 99 895 грн (а.с.24-30).

За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житловий будинок - літера "А", сарай - літера "Б", гараж літера "В", вбиральня - літера "Г", воріт з хвірткою "№1", огорожа №2, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

21.05.2025 року