Справа 524/3431/25
Провадження 2/524/3798/25
19.05.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,
24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є особою з інвалідністю третьої групи, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради та отримує щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 2361 грн. Крім соціальної допомоги єдиним його доходом є виплата за оренду земельного паю, яку отримує один раз на рік. Однак, коштів на достатній рівень життя не вистачає.
Незважаючи, що його син зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , всі витрати по сплаті комунальних послуг сплачує одноособово. В той же час, його син ОСОБА_2 , який є особою працездатного віку, матеріальної допомоги не надає. Оскільки через інвалідність не має змоги працювати, розмір соціальної допомоги є недостатнім для забезпечення власних потреб, оплати комунальних послуг, тому потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином - рекомендованою кореспонденцією за адресою реєстрації. Відзив до суду не надійшов.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Як зазначає позивач розмір соціальної допомоги та дохід від надання в оренду земельної ділянки є недостатнім для забезпечення власних потреб, оплати комунальних послуг, тому потребує матеріальної допомоги від повнолітнього сина.
Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206).
Так, згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі.
Відповідно до п.21Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зазначено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.
Під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц).
Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю III групи та потребує коштів на лікування.
Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку. Судом встановлено щодо наявності у власності відповідача земельної ділянки, інших доказів матеріального стану ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_2 та ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано.
Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Позивач просить визначити розмір аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача у твердій грошовій сумі.
Враховуючи те, що позивач є непрацездатним, особою з інвалідністю, розмір його доходу 3560 грн. щомісячно, виходячи з його стану здоров`я, умов проживання та постійних витрат на ліки та комунальні послуги, не може задовольнити його життєві потреби, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, та враховуючи розмір доходу позивача суд приходить до висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позову, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 24 березня 2025 року і довічно.
Відповідачем не надано доказів того, що у нього немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатного батька.
Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 203, 205 СК України , суд, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 24 березня 2025 року і довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Предоляк