Номер провадження 6/754/131/25
Справа № 2603/3464/12
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря с/з Москович В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів-

ВСТАНОВИВ:

Заявник в особі представника - адвоката Ненахова О.О. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Подану заяву обґрунтовано тим, що 01.11.2012 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва по справі №2603/3464/12 позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто на користь ОСОБА_2 як матері, що проживає з дитиною-інвалідом та, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року.

12.11.2012 року на виконання рішення судом видано виконавчий лист №2603/3464/12.

26.12.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №2603/3464/12.

02.02.2015 року між ОСОБА_1 (Батько) та ОСОБА_2 (Мати) було укладено Договір між Батьками про сплату аліментів на утримання дітей.

16 квітня 2017 року ОСОБА_2 видала розписку ОСОБА_1 про врегулювання заборгованості за аліментним договором.

21.10.2020 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Єзерською А.М. відповідно до п. 2 частини першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_2.

Отже, враховуючи вищевикладене слідує, що боргові зобов`язання заявника перед ОСОБА_2 (стягувачем) врегульовано. Це підтверджується розпискою від 17.04.2017 року, виданною ОСОБА_2 із зазначенням, що станом на 16 квітня 2017 року заборгованість гр. ОСОБА_1 за аліментним договором, а також за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01.11.2012 року по справі №2603/3464/12 та виконавчими документами (виконавчий лист №2603/3464/12 (2-3059/12), виданий 12.11.2012 року Деснянським районним судом міста Києва) погашена повністю, зобов`язання припинено.

На підставі викладеного, заявник просить суд визнати виконавчий лист №2603/3464/12, виданий 12.11.2012 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, таким що не підлягає виконанню.

Учасники розгляду заяви в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали, якими вона обґрунтовується, суд встановив наступні обставини і дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01.11.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто на користь ОСОБА_2 як матері, що проживає з дитиною-інвалідом та яка не може обходитися без постійного стороннього догляду у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року.

26.12.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №2603/3464/12.

02.02.2015 року між ОСОБА_1 (Батько) та ОСОБА_2 (Мати) було укладено Договір між Батьками про сплату аліментів на утримання дітей.

16 квітня 2017 року ОСОБА_2 видала розписку ОСОБА_1 про врегулювання заборгованості за аліментним договором.

21.10.2020 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Єзерською А.М. відповідно до п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_2.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Як роз`яснено в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» №8 від 25.09.2015, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахування, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально - правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до копії розписки про врегулювання заборгованості за аліментним договором, складеною ОСОБА_2 16.04.2017 року встановлено, що фінансових, матеріальних та будь-яких інших поточних чи майбутніх претензій та/або вимог до ОСОБА_1 , не має. Станом на 16 квітня 2017 року заборгованість гр. ОСОБА_1 , за аліментним договором, а також за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01.11.2012 року по справі №2603/3464/12 та виконавчими документами, виданими на підставі рішення суду, погашена повністю, зобов`язання припинено, а отже суд вважає, що є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки є наявність виконання обов`язку боржником.

Враховуючи, викладені обставини суд дійшов висновку, що є усі законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону Україну «Про виконавче провадження», ст. 432 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2603/3464/12, виданий 12.11.2012 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, таким що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 28.04.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша