У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 Справа №607/3097/25 Провадження №2/607/1982/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Процишин Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (надалі ПрАТ «СК «Еталон») звернулось із позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) про відшкодування шкоди у порядку регресу, відповідно до якого просить стягнути із відповідача у користь позивача у порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування у сумі 5 880,41 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді від 18.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28.03.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зазначивши, що відповідачем сплачено в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування позивачу добровільно.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Попередньо 12.03.2025 подавав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Судом встановлено, що між сторонами у справі виник спір з приводу відшкодування витрат у порядку регресу відповідачем, які пов`язані із виплатою страхового відшкодування позивачем на суму 5880,41 грн..

Як вбачається із дублікату чеку від 27.03.2025 за №9373-8442-5364-0297, ОСОБА_1 27.03.2025 сплачено Приватному акціонерному товариству «СК Еталон» спірну суму страхового відшкодування у розмірі 5880,41 грн. із зазначенням призначення платежу «витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування», у зв`язку із чим відсутній спір в цій справі, а відтак провадження по справі підлягає закриттю із підстав передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що справу за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, слід провадженням закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам норму ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Щодо розподілу судових витрат, які суд зобов`язаний вирішити при закритті провадження у справі, зазначає наступне.

Позивачем у поданому ним позові заявлено вимогу про стягнення витрат на оплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрат на професійної правничої допомоги у сумі 6000 грн.

В підтвердження понесених витрат, пов`язаних із сплатою позивачем судового збору, останнім при поданні позову надано платіжну інструкцію від 14.08.2024 №1010 на суму 3028 грн.

Крім цього, у підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023, який укладено між ПрАТ «СК «Еталон» та адвокатським об`єднанням «Дісп`юте» згідно із п.1.1 якого, за цим договором адвокатське об`єднання зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Клієнта юридичні дії з метою стягнення суми заборгованості із фізичних та юридичних осіб, відповідальних за завдані збитки, до яких Клієнт має право зворотної вимоги відповідно до чинного законодавства України. Згідно із пунктами 5.1-5.3 зазначеного договору, сторони передбачили, що Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду: - в розмірі 20 відсотків від фактично стягнутих коштів із боржників страхувальників за Полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; - в розмірі 15 відсотків від фактично стягнутих коштів із боржників за договорами добровільного страхування наземних транспортних засобів, добровільного страхування майна, тощо. Виплата винагороди за цим Договором здійснюється Клієнтом протягом п`яти банківських днів із моменту підписання сторонами акту про надані послуги (Додаток 1 до цього Договору) згідно з цим Договором. Акт про надані послуги повинен містити дані (по кожному Боржникові окремо): ПІБ, дата надходження коштів, суму грошових коштів, що надійшли в погашення заборгованості за звітній місяць, ставку винагороди та підсумкову суму винагороди за звітній місяць (суму авансової винагороди). Клієнт протягом 10 днів з моменту отримання від Адвокатського об`єднання двох підписаних примірників акту про надані послуги підписує їх та надає один примірник Адвокатському об`єднанню або надає Адвокатському об`єднанню вмотивовану відмову від підписання цих Актів. Крім цього, представником позивача надано додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023, яку укладено між сторонами 24.07.2023, згідно із пунктом 3 якої сума витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є диференційованою та залежить від суми позову та складає фіксований гонорар: а) до 10 000 грн. суми позову 6000 грн.; б) від 10000 до 19999 грн суми позову 8000 грн.; в) від 20000 грн. до 39999 грн. суми позову 10000 грн.; від 40 0000 до 69999 грн. суми позову 15000 грн.; д) 70000 грн. та більше суми позову 20000 грн. Згідно із пунктом 9 зазначеної додаткової угоди, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за надання професійної правничої допомоги одночасно із виплатою винагороди, відповідно до пункту 5.2 Основного договору.

Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст..41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що стороною позивача, з метою підтвердження розміру понесених ним витрат на правову допомогу, не надано, як цього вимагає ч.3 ст.137 ЦПК України, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що витрати на надання правової допомоги, які він просить стягнути із відповідача понесені ним саме у цій справі, за позовом ПрАТ «СК «Еталон» до відповідача ОСОБА_1 , Акт про надані послуги, як цього вимагає пункт 5.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2023. Крім цього, суд вважає, що зазначення переліку видів адвокатської допомоги стороною позивача у клопотанні про стягнення (розподіл) судових витрат, не свідчить про її виконання та фактичне надання зазначеним адвокатським об`єднанням у даній справі.

Відтак, суд вважає, що вимоги позивача в частині розподілу витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги не підлягають до задоволення. Крім цього, вважає, що слід зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Еталон» (код 20080515) сплачений згідно платіжної інструкції від 14.08.2024 №1010 судовий збір на суму 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн..

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області/тг м. Тернопіль/ повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Еталон» (код 20080515) судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., сплачений згідно платіжної інструкції від 14.08.2024 №1010.

У розподілі інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 22.05.2025 року.

Головуючий суддя В. В. Ромазан