Справа № 696/422/25
Провадження № 2/696/240/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Шкреби В.В.,

при секретарі Степановій Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, бул. Вацлава Гавела, 6 м. Київ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулось в суд із позовною заявою до відповідача в якому просить стягнути із останнього заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2022 року № 2884998 у розмірі 24674,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 31 січня 2022 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику № 2884998.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами кредитного договору.

Кредитодавець умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у користування обумовлену договром суму кредиту.

Відповідачем умови договору не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 24674,50 грн., з яких 5000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19674,50 грн. заборгованість за відсотками.

Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить позов задовольнити, та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.03.2024 року змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надіслав до суду повідомленя, в якому через перебування на військовій службі, просить розгляд справи провести без його участі, також погоджується на стягненні з нього суми заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступнного.

В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , укладено договір № 2884998 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.8-16).

Згідно із пунктами 1.1 - 1.3 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеним цим договором. Строк кредиту 360 днів.

Згідно з п.1.4.1. договору, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,99 % в день і застосовується: у межах строку кредиту, вказаного у п.1.3 цього договору.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк кредиту становить 29653,85 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 40820,00 грн. (п.1.6.1).

Договір підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «Х528», а також додаток № 1 до договору, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с.17).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

23 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-25/23(а.с.32-35).

Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2022 року № 2884998. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до цього договору заборгованість відповідача становить у розмірі 24674,50 грн., з яких 5000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19674,50 грн. заборгованість за відсотками (а.с.36).

Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦК України.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом та не заперечувалося відповідачем, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконав належним чином, та надав кредит у розмірі 5000 грн шляхом зарахування на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 . Дане підтверджено інформаційною довідкою № 36147-0403 від 04.03.2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.31).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.05.2023 року, така становить у розмірі 41 582,00 грн, з яких: 14 400,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 27 182,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 22.06.2021 по 18.11.2021(а.с.26-30).

Враховуючи наведене, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, однак визнав позов, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2884998 від 31.01.2022 року у розмірі 24674,50 грн., з яких 5000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19674,50 грн. заборгованість за відсотками .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачами до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого ТОВ «Свеа Фінанс» при поданні позову відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 750 від 08.04.2025 року сплаченого в АТ КБ «ОТП БАНК», що становить 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. підлягають поверненню ТОВ «Свеа Фінанс» з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс».

На підставі ст.ст. 509, 512, 526, 536, 551, 610, 625, 1050, 1054, 1070 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13,18, 141,142, 206, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, бул. Вацлава Гавела, 6 м. Київ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 15.09.2008 року, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, бул. Вацлава Гавела, 6 м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 2884998 від 31.01.2022 року в сумі 24674 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят чотири ) грн.50 коп. та 50 відсотків витрати по оплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути з державного бюджету Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, бул. Вацлава Гавела, 6 м. Київ), 50 відсотків судового збору, а саме 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 750 від 08.04.2025 року сплаченого в АТ КБ «ОТП БАНК».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Шкреба