Провадження №2/367/1997/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі головуючого судді Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/11415/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Головний сервісний цент МВС, в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр № 3247 про визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору третя особа: Головний сервісний цент МВС, в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр № 3247 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування зазначено, що 23 лютого 2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та нею укладено договір фінансового лізингу №MR69A!00000747. Відповідно до пункту 2.2 Договору фінансового лізингу відповідач передав, а вона прийняла у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме легковий автомобіль моделі: VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору фінансового лізингу по закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору. Пункт 6.4.5 договору фінансового лізингу допускає дострокове погашення поточної заборгованості, а також вартості предмету лізингу. З її боку зобов`язання за договором фінансового лізингу виконанні достроково та в повному обсязі, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу № MR69A!00000747 від 10 серпня 2024 року. Таким чином, вона набула у власність транспортний засіб. 10 серпня 2024 року між АТ КБ « Приватбанк» та нею було укладено договір купівлі продажу предмету лізингу. Відповідно до пункту 1.1. цього договору, у зв`язку із повним розрахунком між покупцем та продавцем лізингу (автомобіль VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 ) шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар (автомобіль VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , а покупець зобов`язується прийняти його на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.3 договору купівлі продажу предмету лізингу покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я. також,10 серпня 2024 року складено акт приймання передачі транспортного засобу марки: VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 . На підставі зазначено акту приймання передачі транспортного засобу та наданої 10 серпня 2024 року відповідачем довіреності на неї, вона 21 серпня 2024 року звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях ( філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру № 3247(ТСЦ МВС України 3247) з відповідним пакетом документів для здійснення перереєстрації транспортного засобу на неї. Під час здійснення перереєстрації транспортного засобу їй було відмовлено в знятті з обліку транспортного засобу у зв`язку з тим, що станом на 21 серпня 2024 року відповідач внесений до Єдиного реєстру боржників на підставі більш ніж 314 виконавчих проваджень.

Вважає, що виконав усі умови договору лізингу, предметом якого є транспортний засіб, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, але виключно у зв`язку з тим, що юридична особа лізингодавець знаходиться в Єдиному реєстрі боржників, не може оформити право власності на рухоме майно.

Просила визнати за нею право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 .

Позиція інших учасників справи

Представник відповідача у відзиві наданому суду через систему «Електронний суд» 11 грудня 2024 року, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 . В обґрунтування вказує, що право власності позивача на транспортний засіб жодним чином відповідачем не оспорюється та в жодний спосіб не порушується. Всі документи, які були необхідні для перереєстрації автомобіля з боку банку було підписано та передано позивачці. Судова практика стосовно моменту переходу права власності на автомобіль сформована в тій частині, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту передачі майна від відчужувача до набувача, що в даній справі мало місце 10 серпня 2024 року і не заперечується сторонами у справі. Позивачем обрано неефективний спосіб захисту шляхом визнання права власності на спірне майно, оскільки як вбачається з позовної заяви, саме третьою особою відмовлено позивачу у перереєстрації права власності на транспортний засіб, таким чином державний орган не визнав права власності позивача на підставі поданих нею документів. В цей час, факт такої відмови жодним чином не спростовує чинність поданих документів та факт переходу права власності. В такому раз азі позивачем визначено неналежного відповідача, оскільки між ними відсутній предмет спору, відповідач прав позивача не порушував, не оспорював, в реєстрації не відмовляв. Доказів порушених або невизнаних прав позивача з боку АТ КБ « Приватбанк» у матеріалах справі та позовній заяві відсутні ( а.с.82-88).

У заяві наданої представником третьої особи, останні вказують, що відповідно до Положення № 67, затвердженого наказом ГСЦ МВС від 16.04.2024 року, РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях є відокремленим структурним підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи. З огляду на зазначене, РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях не є юридичною особою, а тому не має процесуальної правоздатності та процесуальної дієздатності та не може бути стороною у справі. ( а.с.43-45).

Позивач в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити ( а.с.113-114).

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу № MR69A!00000747 (а.с.8-116).

Предметом зазначеного договору, згідно Додатку №1 до договору фінансового лізингу (специфікації), є транспортний засіб, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , ціна якого визначена в сумі 320 000,00 грн. У відповідності до умов вказаного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити на це передбачені договором лізингові платежі, згідно погодженого сторонами графіку платежів.

Згідно до п.14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу № MR69A!00000747 строк лізингу - 60 місяців.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу АТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_1 , сторони засвідчили, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору № MR69A!00000747 було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу автомобіль VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_2 , разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу ( а.с.19).

10 серпня 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видано наказ про проведення перереєстрації транспортного засобу марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , зняти зазначений автомобіль з балансу банку для подальшої перереєстрації ОСОБА_1 та доручено здійснити перереєстрацію (а.с.20).

Відповіддю ТЦС МВС №3247 №31/33/3247-ч-43/п ОСОБА_1 було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників. При відмові ТЦС МВС керується п. 15 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388 (а.с.29-31).

Крім того, відповідно до Витягу про реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 21.08.2024, на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 існують відомості про обтяження, а саме заборона відчуження (а.с.21).

Застосовані норми права

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи -- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), затверджених постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року(надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пункт 1 Порядку передбачає, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб (пункт 24 Порядку).

Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників-юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (п.33 Порядку).

Згідно з Положенням про територіальний сервісний центр МВС на них покладено повноваження щодо скасування в установленому законодавством України порядку реєстрації/обліку транспортних засобів.

Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-шляховій мережі загального користування транспортних засобів усіх типів здійснюють територіальні сервісні центри МВС у Київській та Чернігівській областях, як структурні підрозділи територіального органу МВС Головного сервісного центру МВС.

Таким чином, регіональні сервісні центри проводять комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку транспортних засобів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.ст.4 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст.ст.76,78,81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки за результатами розгляду справи

Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який нерозривно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 166/817/22.

Як встановлено судом, автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2013 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , перебуває в користуванні і володінні позивача ОСОБА_1 , оскільки був переданий їй за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном позивач не має можливості.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, оскільки позивачем у повному обсязі виконані умови договору лізингу перед відповідачем. Сам відповідач вчинив усі необхідні дії для перереєстрації транспортного засобу за позивачем, зокрема видав усі документи, які вимагалися для такої перереєстрації, явка представника відповідача у реєстраційний орган обов`язковою не була.

Однак, при зверненні до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях, територіального сервісного центру № 3247 з метою реєстрації транспортного засобу позивачу відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників.

З системного аналізу наведених правових норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Саме Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях, територіального сервісного центру № 3247 на який покладено державою обов`язок проводити лише державну реєстрацію (перереєстрацію) та зняття з обліку транспортних засобів, порушено право позивача. При цьому між позивачем та відповідачем не існує будь-яких цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим сервісний центр не може бути особою, яка не визнає, порушує або оспорює право позивача на транспортний засіб.

Таким чином, у разі незгоди з діями посадових осіб (працівників) сервісного центру позивач не позбавлений права звернутися з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач не допустив жодного порушення прав позивача, а тому не має відповідати за позовом.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належних та допустимих доказів, що вказували б на порушення його прав не надано, доводи відповідача на свій захист позивачем не спростовані, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Позивач у відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору, а отже оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено суд відносить судовий збір за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Головний сервісний цент МВС, в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр № 3247 про визнання права власності на майно - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк « Приватбанк», , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д;

Третя особа: Головний сервісний центр МВС, в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр № 3247(ТСЦ МВС № 3247), , адреса: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 1-В.

Суддя М.П. Одарюк