ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5066/25 Справа № 214/1682/25 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/1682/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Державний виконавиць Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котар Валентин Іванович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, яка постановлена суддею Євтушенком О.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 27 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою (скаргою) про скасування постанов Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича від 12 лютого 2025 року про відкриття ВП 77159613 та про арешт коштів, від 20 лютого 2025 року про арешт коштів, із залученням до участі у справі Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича та стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (надалі ТОВ «Житлосервіс-КР»).

Просив суд: визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара В.І. від 12.02.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП №77159613 з примусового виконання виконавчого листа №214/8434/23, виданого 17.10.2024 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також постанови від 12.02.2025 про арешт коштів ОСОБА_1 та від 20.02.2025 про арешт майна ОСОБА_1 ; звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви та інших звернень у справі відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку з порушенням прав позивача, як споживача; судовий розгляд справи проводити у закритому режимі у спрощеному провадженні з повідомленням сторін, за його участю в режимі відеоконференції.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича, третя особа ТОВ «Житлосервіс-КР», про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що ОСОБА_1 подається саме скарга на дії Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича, про що зазначено у поданій ним скарзі, а суд дійшов помилкового висновку про звернення до суду з позовною заявою. Наполягає на тому, що судом було допущено надмірний формалізм та порушено право ОСОБА_1 на ефективний захист його прав.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого не додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника заінтересованої особи ТОВ «Житлосервіс-КР» - Савчука С.С., який заперечував протии доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича, третя особа ТОВ «Житлосервіс-КР», про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є боржником в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №214/8434/23, виданого 17.10.2024 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, тому законом для боржника, як сторони виконавчого провадження, встановлений інший порядок захисту його майнових прав, шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність, зокрема, державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Так, відповідно до положень ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За усталеною судовою практикою скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в Законі України «Про виконавче провадження», зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст.175 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви, зокрема, щодо предмета спору та їх обґрунтування, недотримання яких має наслідком залишення позовної заяви без руху згідно зі ст.185 цього Кодексу та її повернення в разі не усунення недоліків позовної заяви.

Положення наведеної норми процесуального права щодо повернення заяви застосовуються у тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою (скаргою) про скасування постанов Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича від 12 лютого 2025 року про відкриття ВП 77159613 та про арешт коштів, від 20 лютого 2025 року про арешт коштів, із залученням до участі у справі Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича та стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (надалі ТОВ «Житлосервіс-КР»).

ОСОБА_1 зазначено, що він звертається до суду з приводу оскарження постанов приватного виконавця при виконанні рішення суду у цивільній спарві №214/8434/23.

Разом з тим, суд першої інстанції, встановивши, що звернення ОСОБА_1 не відповідає за формою та змістом вищенаведеним правовим нормам, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича, третя особа ТОВ «Житлосервіс-КР», про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна, не врахувавши у повній мірі зміст заяви ОСОБА_1 та не надавши останньому можливість привести її у відповідність до вимоги ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги вказані обставини, належним чином їх не проаналізував, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про відмову у відкритті провадження у справі, що призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Згідно з ч.6 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що, відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотань заявника ОСОБА_1 , зокрема, щодо звернення до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури з повідомленням про виявлені правопорушення, оскільки спір по суті колегією суддів не вирішувався та жодні фактичні обставини справи не встановлювалися, адже, предметом апеляційного перегляду є виключно ухвала Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, що відповідає критеріям, визначеним у статті 367 ЦПК України, щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів не вирішує питання про розподіл судових витрат у справі, оскільки, згідно ч. 13 статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, якщо, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, а у даному випадку справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 рокускасувати та направити позовну заяву (скаргу) ОСОБА_1 про скасування постанов Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича від 12 лютого 2025 року про відкриття ВП 77159613 та про арешт коштів, від 20 лютого 2025 року про арешт коштів, із залученням до участі у справі Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котара Валентина Івановича та стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: