ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 692/1048/24
Провадження № 22-з/821/69/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» - адваката Маслюженка Миколи Павловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 38836,74 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 грн.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором № Р20.00614.004618550 від 05.12.2018 у сумі 32939,10 грн, інфляційні втрати у сумі 4693,07 грн та 3 % річних у сумі 1204,57 грн, а всього 38836,74 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» судовий збір та судові витрати на правничу допомогу у сумі 7622,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Санфорд Капітал» відмовити у повному обсязі.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року залишено без змін.

29 квітня 2025 року представник ТОВ «Санфорд Капітал» адвокат Маслюженко М. П. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5200 грн.

Заяву мотивує тим, що в ухваленій постанові Черкаським апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що ТОВ «Санфорд Капітал» поніс судові витрати по розгляду цивільної справи № 692/1048/24 в суді апеляційної інстанції, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 грн.

Вказує, що у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови), колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. (Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3, ч. 5 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокатом Маслюженком М. П. зазначалося, що ТОВ «Санфорд Капітал» планує понести судові витрати по розгляду цивільної справи № 692/1048/24 в суді апеляційної інстанції (попередній розрахунок), зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 грн. Зауважено, що докази на підтвердження понесених витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення у справі, про що зроблено відповідну заяву згідно до ч. 8. ст. 141 ЦПК України.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокатом Маслюженком М. П. до заяви про ухвалення додаткового рішення надано: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Маслюженком М. П. ТОВ «Санфорд Капітал» № 1310920 від 19 серпня 2024 року; Свідоцтво Маслюженка М. П. про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 з додатком № 2, де у п. 7 зазначеного додатка № 2 вартість правничої допомоги із складання, підписання та подання до суду пояснень, клопотань, заперечень, необхідних для належного захисту прав та інтересів Клієнта в ході судового розгляду справи (за 1 документ) становить від 2400 грн; копія акту приймання-передачі з правничої допомоги № 7 від 28.04.2025, що містить детальний опис виконаних адвокатом в межах справи робіт (подається до суду разом з цією заявою) на суму 5200 грн.

З викладеного вбачається, що адвокатом Маслюженком М. П. надано докази в підтвердження надання правничої допомоги у визначеному законом порядку.

Проте, враховуючи співмірність обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, складність справи, розгляд її в порядку письмового провадження, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 5200 грн слід зменшити до 2000 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності та необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» - адвоката Маслюженка Миколи Павловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» - 2000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Текст додаткової постанови складено 14 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков