Суд
УХВАЛА

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 501/2884/23

провадження № 61 -269св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року, додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року, постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року (ухвалену за результатами перегляду рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року), постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року (ухвалену за результатами перегляду додаткового рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року), у справі за позовом компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішень судів

У липні 2023 року представник компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 збитки, завдані забезпеченням позову, в розмірі 3 704 000 доларів США, з яких 3 654 000 доларів США збитки, завдані забезпеченням позову та 50 000 доларів США моральна шкода.

Іллічівський міський суд Одеської області рішенням від 15 лютого 2024 року позов компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову, задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь компанії CELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) збитки, завдані забезпеченням позову, в розмірі 3 654 000 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Додатковим рішенням від 22 березня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області стягнув з ОСОБА_1 на користь компанії CELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) судовий збір, сплачений при зверненні з позовом у розмірі 738,10 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 925 980 грн.

Одеський апеляційний суд постановами від 19 листопада 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року та додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року - без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У поданій у січні 2025 року до Верховного Суду касаційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Скок В. С. просив рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року, додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року, постанови Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року скасувати, а у справі ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 16 січня 2025 року відкрив провадження у цій справі та витребував справу із Іллічівського міського суду Одеської області.

Справа № 501/2884/23 надійшла до Верховного Суду 24 лютого 2025 року.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Скока В. С. про розгляд справи за участі представника заявника

Представник ОСОБА_1 адвокат Скок В. С. у касаційній скарзі заявив клопотання про розгляд справи за його участі.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність

застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Ахеп v. Germany», заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій, зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Ахеп v. Germany», § 28).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті б Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Верховний Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з н матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

З огляду на вказане касаційна скарга розглядається без повідомлення та виклику учасників справи.

Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи про розгляд справи за участю сторін у справі є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Скока Володимира Сергійовича про розгляд справи за його участі.

Справу за позовом компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року, додаткове рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року, постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року (ухвалену за результатами перегляду рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 лютого 2024 року), постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року (ухвалену за результатами перегляду додаткового рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року) призначити до розгляду колегією у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров