Справа № 191/5819/24
Провадження № 2/191/2191/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 року позивач АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 701 від 22.07.2019, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 3000,00 грн, який пізніше було збільшено до 48100,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 06.10.2024 у нього виникла заборгованість за договором в сумі 80541,23 грн., з яких: 45441,51 грн. - заборгованість за кредитом; 35099,72 грн.- заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

У зв`язку викладеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 80541,23 грн. та витрати зі сплати судового забору у сумі 2422,40 грн.

Представником позивача Киричук Г.М. в позовній заяві зазначено про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі, відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача Наконечна Т.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Просила прийняти рішення на розсуд суду та розстрочити виконання рішення суду.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.

Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява №701 від 22.07.2019 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 3000,00 грн, що станом на сьогодні складає 48100,00 грн.

Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін.

Частиною 1 ст. 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту ст.611ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 06.10.2024 у нього виникла заборгованість за договором в сумі 80541,23 грн., з яких: 45441,51 грн. - заборгованість за кредитом; 35099,72 грн.- заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконував у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4).

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5).

Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні.

а п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 24 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Так, представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Наконечною Т.М. до клопотання про розстрочку виконання рішення суду, надано документи, які підтверджують, що відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік відповідача - ОСОБА_2 військовослужбовець ЗСУ, навідник зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетного-артилерійського дивізіону військова частина НОМЕР_1 , 07.01.2023 року під час виконання бойового завдання зник безвісті. Дані обставини ускладнюють матеріальне становище відповідача, а сплата кредитного зобов`язання одразу однією сумою ще більше обтяжить її становище.

Оскільки відповідач належними, допустимими та достовірними доказами підтвердив обставини, що стали підставами для розстрочки виконання рішення суду, суд приходить до переконання, що вказане клопотання також підлягає задоволенню, але частковому, з огляду на те, що відповідач просить здійснити розстрочку на 12 місяці, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства«Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070), заборгованість за кредитним договором №701 від 22.07.2019 року в сумі 80541 (вісімдесят тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 23 коп., яка складається із: 45441,51 грн. - заборгованість за кредитом; 35099,72 грн.- заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070), судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн. 40 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2025 по справі № 191/5819/24 провадження №2/191/2191/24, за позовом Акціонерного товариства«Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 80541,23 грн. терміном на 12 (дванадцять)місяців з дня ухвалення даного рішення, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 6711 ( шість тисяч сімсот одинадцять) грн 77 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя А. В. Твердохліб