ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/483/120/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2024 року з Ірпінського міського суду Київської області в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), предметом якої є: стягнення з відповідача 37 482 грн 25 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 4475629 від 02 червня 2023 року, укладеним з ТОВ «ФК 1 безпечне агентство необхідних кредитів», 79 000 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 6049958 від 01 червня 2023 року, що укладений з ТОВ «Мілоан», а також 49 850 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 6722510 від 01 червня 2023 року, укладеним ТОВ «Авентус Україна».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «ФК 1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Авентус Україна» відповідно, та відповідачем були укладені вищезазначені кредитні договори, за умовами яких останній отримав кредитні кошти із зобов`язанням повернути їх зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Первісні кредитори відступили право вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ "ФК «ЄАПБ». Відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, самого факту укладення кредитних договорів позивач не заперечує, однак через скрутне матеріальне становище не міг вчасно погашати заборгованість.

26 березня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник просить врахувати, що призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, має підтверджуватися військовим квитком, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідачем не надано первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку зі чим підстав для таких пільг представник не вбачає.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав лише в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту та просив відмовити в частині стягнення з нього відсотків на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, він пояснив, що дійсно через складні життєві обставини змушений був укласти кредитні договори, зобов`язання за якими вчасно не виконав. Разом із тим, з 2007 року він проходить службу в управлінні СБУ та вважає, що на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який, серед іншого, передбачає пільги зі сплати відсотків за кредитами. Також пояснив, що військового квитка він не має, за мобілізацією не призивався, однак має посвідчення учасника бойових дій, що, на його думку, є достатнім для застосування встановленої законом пільги та списання нарахованих відсотків.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено кредитний договір № 4475629, за умовами якого відповідачу було передано кредитні кошти в розмірі 10 000 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами за перший день користування позикою в розмірі 16.74%, а також в розмірі 2.5 відсотки за кожен день користування коштами з другого дня користування кредитними коштами.

Згідно з пунктом 1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті: https://clickcredit.ua/informaciva з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1. п.5).

Також, позичальник погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті: https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі, (п.п.5.2. п. 5).

Відповідно до пункту 20 Договору позики, він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію».

За змістом п. 6 кредитного договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою, який продовжується за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає їх до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на день укладення договору факторингу заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становила 37 482 грн 25 коп., з яких: 9 900 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 27 582 грн 25 коп. - заборгованість по відсоткам.

Також, судом встановлено, що 03 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 2431806, за умовами якого відповідачу було передано кредитні кошти в розмірі 4 200 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 1.99 відсотки за кожен день користування коштами.

19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає їх до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на день укладення договору факторингу заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становила 13 584 грн 54 коп., з яких: 4 200 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 9 384 грн 54 коп. - заборгованість по відсоткам.

Крім того, судом встановлено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6049958, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20 000 грн строком на 100 днів зі сплатою відсотків за їх користування протягом пільгового періоду 10 днів - за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом поточного періоду - 3.00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також комісію за надання кредиту у розмірі 10 відсотків від суми кредиту одноразово.

29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає їх до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на день укладення договору факторингу заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 79 000 грн 00 коп., з яких: 20 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 57 000 грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам, 2 000 грн заборгованість за комісією.

Також судом встановлено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 6722510. За умовами договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20 000 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за їх користування за стандартною процентною ставкою 1.99% в день.

13 лютого 2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за вказаним кредитним договором.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 49 850 грн 00 коп. з яких: 20 000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 29 850 грн 00 коп. заборгованість по відсоткам.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту за кредитними договорами, відсотками та комісію за кредитним договором № 6049958 від 01 червня 2023 року та відсотків за кредитним довго ром № 6722510 від 01 червня 2023 року.

Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами за кредитним договором № 4475629 від 02 червня 2023 року, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 6 Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Однак, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у спосіб, визначений Договором.

Оскільки Додаткову угоду, яка повинна бути підписаною між сторонами суду не надано, у позикодавця - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», виникло право нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії - до 17 червня 2023 року.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування за кредитним договором, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строків дії кредитних договорів, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору у розмірі 5 170 грн 40 коп. з розрахунку (10 000 грн Х 16.74% за перший день користування кредитними коштами + 2.5% за 14 днів користування кредитним коштами після).

Щодо заперечень відповідача з приводу поширення на нього пільги, передбаченої п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає таке.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

У частині 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля (далі Закон).

Так, військовослужбовці, перелік яких визначений пунктом 15 статті 14 Закону, які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме:

-звільнення від сплати відсотків за користування кредитом;

-звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.

На підтвердження доводів щодо наявності пільг, передбачених Законом, відповідачем надано довідку управління СБУ в Миколаївській області про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу в управлінні СБУ в Миколаївській області з 21 травня 2007 року до теперішнього часу, а також посвідчення учасника бойових дій (а.с. 142-143).

Відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті І 4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що кредитні договори укладені відповідачем у 2023 році, а військову службу він проходить з 2007 року, а також враховуючи, що відповідачем не надано доказів проходження служби за призовом під час мобілізації на особливий період, а також доказів того, що він брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, на ОСОБА_1 не поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитних договорів, перерахування коштів та наявність у відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами у розмірі 143 924 грн 40 коп., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 9 084 грн 00 коп., що підтверджується 3 платіжними інструкціями, з яких надмірно сплачено судового збору на суму 6 056 грн, які підлягають поверненню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 620 грн 07 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в рахунок заборгованості за кредитним договором № 4475629 від 02 червня 2023 року укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», - 15 070 (п`ятнадцять тисяч сімдесят) грн 40 коп., з яких: 9 900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 170 (п`ять тисяч сто сімдесят) грн 40 коп. - заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в рахунок заборгованості за кредитним договором № 6049958 від 01 червня 2023 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», - 79 000 (сімдесят дев`ять тисяч) грн 00 коп., з яких: 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам, 2 000 (дві тисячі) гривень заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в рахунок заборгованості за кредитним договором № 6722510 від 01 червня 2023 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»,- 49 850 (сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., з яких: 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 29 850 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 2 620 (дві тисячі шістсот двадцять) грн 07 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Управлінню Державної казначейської служби України повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надмірно сплачений судовий збір згідно з платіжними інструкціями № 83467 та № 83468 від 08 жовтня 2024 року 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуюча: