1Справа № 335/5771/21 4-с/335/18/2025
УХВАЛА

14 травня 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О.І.,
представників стягувача Нікітенка С.В., Кукурудза Р.О.,
суб`єкта оскарження ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
17.04.2025 ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» звернулось до суду зі скаргою на дії та рішення начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) Шабали Ігоря Анатолійовича у зведеному виконавчому провадженні ВП № 77315437, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у вказаному Відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження ВП № 77315437, боржником за яким є ОСОБА_2 , а стягувачем ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966».
Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 у цивільній справі № 335/5051/22 звернуто стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору міни від 22.09.2000 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, в рахунок погашення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 у спосіб реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.
04.04.2025 стягувачем отримано лист за підписом начальника Відділу ДВС Шабали І.А. від 26.03.2025, з якого видно, що станом на 20.03.2025 загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням № 7732547 дорівнює 39 889,39 грн., сума виконавчого збору 3 988,94 грн., сума витрат виконавчого провадження 2 524,10 грн. Оскільки сума боргу за зведеним виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника не здійснюється. Нерухоме майно, а саме 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 не зареєстрована належним чином. З наведених підстав звернути стягнення на вказану частку квартири неможливо.
Стягувач вважає вказане рішення начальника Відділу ДВС неправомірним, оскільки первісним боржником у спірних правовідносинах виступала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 і ОСОБА_4 її спадкоємці за законом, а саме діти, які прийняли спадщину, що відкрилась після її смерті. Прийнявши спадщину, спадкоємці успадкували як належну їй 1/3 частку квартири, так і борг за договором позики. Однак, дотепер спадкоємці не оформили право на спадщину. Спадкоємці ОСОБА_3 відмовились задовольнити вимоги її кредитора у будь-який прийнятний спосіб, у зв`язку із чим ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» звернулось до суду з позовом на підставі ст. 1282 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Дослідивши спірні правовідносини, апеляційний суд застосував до них норму ст. 1282 ЦК України, ухваливши 01.08.2023 у справі № 335/5051/22 вищенаведену постанову, якою звернуто стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору міни ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, в рахунок погашення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021, у спосіб реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.
Вважає, що ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, адже є окреме рішення суду, яким передбачене стягнення на успадковану частину квартири в рахунок погашення боргу спадкодавця перед кредитором. Причому, закон так само передбачає, що єдиним джерелом коштів для примусового погашення боргу спадкодавця є саме успадковане майно, а відповідальність спадкоємця обмежується вартістю успадкованого майна. Норма ст. 1282 ЦК України є спеціальною по відношенню до норми ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», саме у спадкових відносинах на підставі відповідного рішення суду стягнення звертається на успадковане майно в рахунок погашення успадкованого боргу незалежно від розміру вимог, єдиною умовою є обмеженість стягуваної суми вартістю спадкового майна.
Відмова суб`єкта оскарження у виконанні постанови Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023, якою передбачено звернення стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів, порушує закон, а також права та інтереси стягувача.
Просив визнати неправомірною відмову начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) Шабали Ігоря Анатолійовича звернути стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору міни від 22.09.2000 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в рахунок погашення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966», та зобов`язати суб`єкта оскарження усунути допущене порушення шляхом організації звернення стягнення на вказану частку квартири в рахунок погашення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» у межах зведеного виконавчого провадження № 77315437 (а.с. 9799).
У судовому засіданні представники стягувача доводи скарги підтримали та просили скаргу задовольнити з підстав, що викладені у ній. Крім того, представник стягувача ОСОБА_5 зауважив, що один з боржників, а саме ОСОБА_4 повністю погасив свою частину боргу перед стягувачем. Нестягнутими залишились суми з боржника ОСОБА_2 , який має відповідати у межах успадкованого ним майна. Природа постанови Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 у цивільній справі № 335/5051/22 полягає у зміні способу і порядку виконання судового рішення про стягнення заборгованості зі спадкоємців ОСОБА_3 , оскільки ст. 1282 ЦК України, яка є спеціальною нормою, передбачає необхідність звернення до суду із позовом кредитора спадкодавця, а не звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Вважав, що відсутні підстави для отримання виконавчого листа з примусового виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 у цивільній справі № 335/5051/22, оскільки в межах зведеного виконавчого провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 ця постанова має враховуватися як підстава для звернення стягнення на належну йому частку успадкованого майна (тобто 1/6 частка квартири, яка не виділена). Однак, державний виконавець помилково не бере до уваги вказану постанову апеляційного суду і вважає відсутніми підстави для звернення стягнення на успадковане цим боржником майно у межах зведеного виконавчого провадження, чим порушуються права стягувача.
Державний виконавець Гринь Я.А. у судовому засіданні зазначила, що нею здійснюється примусове виконання зведеного виконавчого провадження № 77315437 щодо стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966». Сума боргу не перевищує 20 мінімальних заробітних плат. Нею вжито заходів щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, але доходу та іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, не встановлено. Також не встановлене місцезнаходження цього боржника. Просила розглянути скаргу на розсуд суду відповідного до вимог чинного законодавства. Також державним виконавцем надано відзив на скаргу, в якому зазначила інформацію про зведене виконавче провадження та підстави відмови стягувачу у зверненні стягнення на майно боржника із посиланням на положення ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а саме те, що сума боргу за зведеним виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, і нерухоме майно не зареєстроване належним чином.
Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою зареєстрованого місця проживання, однак, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою відділення зв`язку від 04.05.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) особа вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання у день проставлення вказаної відмітки, тобто 04.05.2025. Причини неявки у судове засідання боржник не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не подавав. За таких обставин та враховуючи приписи ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності боржника.
Заслухавши учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 77315437, суд дійшов такого висновку.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 у справі № 335/5771/21 задоволено позов ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які є спадкоємцями ОСОБА_3 , про стягнення боргу спадкодавця, внаслідок чого з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» стягнуто суму заборгованості 48 066,79 грн. та судові витрати зі сплати судового збору 1 135,00 грн., а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» суму заборгованості 48 066,79 грн. та судові витрати зі сплати судового збору 1 135,00 грн. (а.с. 7779).
26.10.2021 на підставі вищезазначеного рішення стягувач ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» отримав два виконавчі листи (а.с. 86).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. від 07.09.2023 ВП № 67708686 закінчено виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_4 у зв`язку зі сплатою боргу за виконавчим листом у повному обсязі (а.с. 95-96).
Наразі на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження ВП № 77315437 щодо боржника ОСОБА_2 , в межах якого виконується виконавчий лист № 335/5771/21, виданий на підставі вищезазначеного заочного рішення суду від 21.09.2021, а також виконавчі листи №№ 335/5051/22, 335/9637/23, видані на підставі інших судових рішень про стягнення з цього ж боржника на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» заборгованості та судових витрат.
Зі змісту вказаного листа також випливає, що ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» звернулось до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою від 17.03.2025 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника. У відповідь на цю заяву начальник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) із посиланням на положення ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у задоволенні вимог стягувача, зазначивши, що сума боргу за зведеним виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, і нерухоме майно не зареєстроване належним чином.
Не погоджуючись із такою відмовою, стягувач звернувся до суду із цією скаргою.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Водночас, згідно з ч. 7 ст. 48 цього Закону у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.
З наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . Іншого нерухомого майна у власності не мають. Право власності в порядку спадкування ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_4 в установленому законом порядку не оформили. При цьому, як встановлено судом вище, сума боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» у зведеному виконавчому провадженні складає станом на 20.03.2025 суму розміром 39 889,39 грн., що є меншою за 20 мінімальних заробітних плат (8 000 грн. х 20 = 160 000 грн.). Відтак, Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) правомірно відмовлено стягувачу ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» у зверненні стягнення на вказане майно у межах зведеного виконавчого провадження ВП № 77315437 щодо боржника ОСОБА_2 .
Доводи стягувача, наведені у скарзі та у судовому засіданні, які зводились до необхідності врахування при здійсненні виконавчого провадження постанови Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі № 335/5051/22 суд вважає помилковими, виходячи з наступного.
Так, згідно з постановою Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі № 335/5051/22 звернуто стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору міни від 22.09.2000 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, в рахунок погашення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 у спосіб реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (а.с. 105109).
Отже, вказаною постановою визначено лише один зі способів захисту права кредитора спадкодавця, яким є ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966», у правовідносинах стягнення заборгованості, що визначена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021, і ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» не позбавлено права отримати виконавчий лист за даною постановою Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023, пред`явити його до примусового виконання.
При цьому, вказану постанову Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 не можна розцінювати як зміну способу і порядку виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021, як на цьому наголошує представник стягувача, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України, якою обґрунтовано підстави задоволення вимог ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» у постанові Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 645/3265/13-ц зробив висновок, що застосування правила статті 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.
Тлумачення ж статті 1282 ЦК України окремо від інших норм ЦК України позбавить кредитора права на захист своїх цивільних прав та інтересів у тому випадку, якщо на час його звернення до суду з відповідною позовною вимогою майно? яке було передано спадкоємцю у натурі, не зберіглося.
Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.
Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.
Таке розуміння права кредитора на обрання ефективного способу захисту не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину.
Таким чином, стягнення суми боргу і звернення стягнення на майно є різними способами захисту, які були застосовані різними судовими рішеннями, а відтак вказані рішення підлягають окремому виконанню.
З огляду на зазначене суд вважає помилковим висновок стягувача про те, що норма ст. 1282 ЦК України є спеціальною нормою відносно ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».
Підсумовуючи викладене, законні підстави для задоволення скарги ТОВ «Автотранспортне підприємство 129966» відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні скарги суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 447451 ЦПК України, суд
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 129966» на дії та рішення начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) Шабали Ігоря Анатолійовича у зведеному виконавчому провадженні ВП № 77315437 відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання у повному обсязі.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Скорочена ухвала (вступна та резолютивна частини) проголошені у судовому засіданні 14 травня 2025 року.

Ухвала складена в повному обсязі 19 травня 2025 року.

Суддя А.В. Шалагінова