Справа № 296/3141/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенка Олександра Віталійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 представник позивача-Шкапенко О.В. звернувся до суду в інтересах АТ «Акцент-Банк» за вказаним позовом, де просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.04.2014, що станом на 05.03.2025 становить 40181,7 та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 23.04.2014 відповідач з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок та платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і надав свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, від сплати якої останній ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.04.2025 за позовом АТ «Акцент-Банк» відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 10-30 годину 09.05.2025.

09.05.2025 сторони, які належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Одночасно із позовною заявою представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Повістка-повідомлення, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу були направлені поштою на адресу її реєстрації, проте, 23.04.2025 конверт з відправленням повернувся до суду. Згідно довідки "Укрпошта" від 21.04.2025 причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Отже вважається, що відповідач повідомлена про день, час та місце розгляду справи № 296/3141/25 судом -21.04.2025.

Заперечень проти позову не подано, як і будь-яких клопотань.

Верховний Суд у постановах від 13.11.2020 у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08.12.2021 у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважав, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

20.12.2010 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» (а.с.10).

Відповідно до копії довідки б/н та дати її видачі, виданої АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку наступні картки :

- № НОМЕР_2 , строком дії до серпня місяця 2021 року;

- № НОМЕР_3 , строком дії до березня місяця 2027 року (а.с.32).

Відповідно до копії довідки за лімітами б/н та дати її видачі, виданої АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 було встановлено ліміти, зокрема: 09.06.2015 - 11000,00 грн; 13.10.2015 - 14000,00 грн, 06.09.2019 - 28000,00 грн, 17.01.2020 - 43000,00 грн, 22.04.2020 - 63000,00 грн, 16.06.2020 - 83000,00 грн, 16.07.2020 - 100000,00 грн, 01.03.2022 - 19430,00 грн, 26.01.2023 - 20000,00 грн, 09.05.2023 - 27000,00 грн, 28.11.2024 - 26776,55 грн, 26.12.2024 -26800,00 грн (а.с.33).

Згідно виписки банку ОСОБА_1 в період з 23.04.2014 по 05.03.2025 використала 118746,94 грн, а повернула 79829,40 грн виписку по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 згідно якої за період з 23.04.2014 по 05.03.2025 витрати склали 118746,94 грн, а зарахування - 79829,40 грн. (а.с.27-31) також суд встановив, що за вказаний період в рахунок відсотків банком зараховано 51043,24 грн. (а.с.17-31).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.04.2014, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнткою ОСОБА_1 , станом на 05.03.2025 становить 40181,70 грн, з яких:

- 26776,55 грн - заборгованість за кредитом,

- 13405,15 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.4-9).

Також долучено Витяг з умов та прави надання банківських послуг без відомостей коли вони затверджені та з якого періоду діють (а.с.35-41)

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України

Вирішуючи спір по суті суд виходить наступного.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ «Акцент-Банк», звертаючись із даним позовом, до суду першої інстанції надав:

- копію анкети-заяви від 20.12.2010, яка містить тільки анкетні дані відповідача та підпис останньої.;

- довідку про те що ОСОБА_1 в АТ «Акцент-Банк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 таїй видані картки № НОМЕР_2 , строком дії до серпня місяця 2021 року та № НОМЕР_3 , строком дії до березня місяця 2027 року (а.с.32).

- довідку про ліміти з 09.06.2015 року по 26.12.2024 так ОСОБА_1 було встановлено ліміти, зокрема: 09.06.2015 - 11000,00 грн; 13.10.2015 - 14000,00 грн, 06.09.2019 - 28000,00 грн, 17.01.2020 - 43000,00 грн, 22.04.2020 - 63000,00 грн, 16.06.2020 - 83000,00 грн, 16.07.2020 - 100000,00 грн, 01.03.2022 - 19430,00 грн, 26.01.2023 - 20000,00 грн, 09.05.2023 - 27000,00 грн, 28.11.2024 - 26776,55 грн, 26.12.2024 -26800,00 грн (а.с..33) ;

- виписку по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 згідно якої за період з 23.04.2014 по 05.03.2025 витрати склали 118746,94 грн, а зарахування - 79829,40 грн. (а.с.27-31) також суд встановив, що за вказаний період в рахунок відсотків банком зараховано 51043,24 грн.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного суду віда 25 травня 2021 року у справі 554/4300/16-ц

Аналіз виписки по рахунку 7286 свідчить про те, що ОСОБА_1 активно користувалася коштами Банку знімаючи готівку, купуючи ліки, переводячи на інші картки. Також вона і поповнювала картку в терміналах. Та що в рахунок відсотків банком зараховано 51043,24 грн., що суд вважає неправомірним з огляду на те, що відсутні належні та допустимі докази, що сторони погоджували будь-які відсотки за користування кредитом.

Щодо далучених представником позива Умов та Правил (а.с.43-45)

У постанові ВП Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа№ 342/180/17) сформовано висновки, які в силу 4 ст. 263 ЦПК Українии є обв`язковими до застосування

Так ВП Верховного Суду виснувала:

- оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома;

- банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші;

- споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений;

- роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування;

- оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову;

- за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту надані банком витяги з тарифів і умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин;

- правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені;

- пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, умови та правила долучені до позовної заяви у цій справі не є належними та допустими доказами, що відповідач з ними обізнаний та саме вони малися на увазі в момент підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а тому нарахування відсотків в даному випадку є неправомірним бо вони не погоджені сторонами.

Щодо тіла кредиту.

Згідно первинного документу - виписки банку за період з 23.04.2014 по 05.03.2025 витрати склали 118746,94 грн, а зарахування - 79829,40 грн. (а.с.27-31) також суд встановив, що за вказаний період в рахунок відсотків банком зараховано 51043,24 грн.

Оскільки суд визнав нарахування відсотків в даному випадку неправомірним, то 51043,24 грн мають бути зараховані на погашення тіла кредиту про яке йдеться в позові, а саме 26776,55 грн

Враховуючи викладене суд приймає рішення про відмову в позові.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив 3028,00 грн згідно платіжного доручення №115 (а.с.56 зворот)

Оскільки в позові відмовлено то судові витрати залишаються за позивачем та розподілу не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,14,76-81,141,247,259,263-265,389,390ЦПК України, ст. ст. 526,530,1049-1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенка Олександра Віталійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Повний текст судового рішення складено 14.05.2025 року

Суддя В. М. Шкиря