УХВАЛА

16 червня 2025 року

м. Київ

справа № 761/31314/20

провадження № 61-6997ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю майна, придбаного за час шлюбу, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року у зазначеній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Крім того, заявник просить зупинити дію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, до закінчення касаційного провадження.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням суду першої інстанції, в частині поділу майна подружжя, у власність ОСОБА_2 виділено:

- однокімнатну квартиру площею 44,2 кв. м, в т.ч. житловою площею 27,4 кв. м, реєстраційний номер 00, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 460 000,00 грн;

- однокімнатну квартиру, загальною площею 32,8 кв. м, в т.ч. житловою

площею 19,7 кв. м, реєстраційний номер: 00, що розташована

за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 1 083 200,00 грн;

Визнано право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири, реєстраційний номер: 66, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_3 , загальною площею 45,2 кв. м, в т.ч. жилою площею 29,5 кв. м., загальною вартістю 472 350,00 грн.

Отже за наслідками отримання рішень судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 матиме можливість здійснити реєстрацію спірних об`єктів нерухомості за собою, із правом подальшого їх відчуження на користь третіх осіб. Ці обставини створюють для заявника, як законного співвласника цих об`єктів нерухомості, потенційні ризики, які полягають у тому, що у разі скасування судових рішень заявнику доведеться вчиняти додаткові дії для відновлення її законних прав та інтересів. Наведені обставини створюють ймовірність утруднення повторного розгляду справи, а також призведуть

до дисбалансу інтересів сторін та порушення майнових прав ОСОБА_1 .

А тому виникла необхідність зупинити дію рішень до закінчення касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення

або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення

є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян

і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою

для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається

як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених

цим Кодексом.

За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях, кожна сторона повинна довести і обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії,

суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його

дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, Верховний Суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави, які підтверджують необхідність зупинення дії оскаржених судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва справу

№ 761/31314/20 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю майна, придбаного за час шлюбу, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії судових рішень задовольнити.

Зупинити діюрішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року

до закінчення касаційного провадження.

Іншим учасникам справи надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет

та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 28 липня 2025 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров