Провадження № 2/522/127/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 29.07.2024 року через систему «Електронний суд» надійшов позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21.09.2010 року у розмірі 36 737,01 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву про приєднання № б/н від 21.09.2010 року. Відповідачка своїм підписом підтвердила свою згоду на дані умови. Підписана анкета-заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між нею та Банком Договір. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачці кредитні кошти. На даний час відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, тобто порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї станом на 23.06.2024 року виникла заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 36 737,01 грн., з яких:

- 28 834,37 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 7 902,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Свячену Ю.Б. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 року.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_2 Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 1037/24 від 26.12.2024 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Матеріали справи були передані судді Домусчі Л.В. 27.12.2024 року.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року справу було по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 03.02.2025 року.

06.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. через систему Електронний суд надав клопотання, в якому просив надати додатковий строк для подання відзиву по даній справі.

Також 06.01.2025 року представник відповідачки через систему Електронний суд надав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій просив розгляд даної справи призначити в порядку загального позовного провадження.

03.02.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. через систему Електронний суд надав клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з чим розгляд справи призначений на 03.02.2025 року було відкладено на 28.02.2025 року.

18.02.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. через систему «Електронний суд» надав відзив, в якому просив продовжити відповідачці процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, долучити відзив до матеріалів справи, залишити без задоволення позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що 22.09.2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н із встановленням відповідачу кредитного ліміту, а також доказів щодо розміру ліміту. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки. Також не підтверджено встановлення початкового кредитного ліміту та видачу кредитної картки, перевипуск картки. Довідка про видачу кредитних карток не є належним доказом. Крім того банком нарахована неустойка у вигляді штрафу та пені.

Також 18.02.2025 року представник відповідачки через систему Електронний суд надав заяву, згідно якої просив надати йому можливість взяти участь у судовому засіданні 28.02.2025 року в режимі відеоконференції за допомогою системи ВКЗ з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року поновлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Пижик В.В. строк на подання відзиву на позовну заяву. Прийнято відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Пижик В.В. на позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Пижик В.В. про перехід зі спрощеного провадження на загальне позовне провадження залишено без задоволення. Розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості продовжено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28.02.2025 року.

У судове засідання 28.02.2025 року з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Пижик В.В., просив відкласти розгляд справи у зв`язку з несплином строку позивача на подачу відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою суд, у зв`язку з не закінченням терміну наданого судом за ухвалою суду від 24.02.2025 року позивачу права на відповідь на відзив, відклав розгляд справи на 31.03.2025 року.

До суду 03.03.2025 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, згідно якої просили позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідачки. З даної виписки позивачем вбачається, що відповідачка активно користується кредитним рахунком. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості. Крім того банком не заявлені вимоги про стягнення неустойки, атому заперечення відповідача стосовно нарахувань штрафу та пені не повинні братись судом до уваги.

У зв`язку з замінуванням Приморського районного суду м. Одеси та евакуацією співробітників суду розгляд справи, призначений на 31.03.2025 року, відкладено на 13.05.2025 року.

До суду 13.05.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Пижик В.В. надійшли додаткові пояснення згідно яких вважає, що відсутні докази на видачу кредиту, позивачем не зазначено яка саме сума початкового кредитного ліміту була встановлена, виписка по особовому рахунку такої інформації не містить. Таким чином вважає, що позивачем не наданого належних доказів ні щодо початкового розміру кредитного ліміту, ні щодо його подальшого збільшення до 39 000 грн. Крім того відсутні докази, які б підтверджували факт встановлення кредитного ліміту на кредитній картці відповідачки. Відсутні докази видачі кредитної картки, відсутні докази підписання Правил та Умов надання банківських послуг станом на 21.09.2010 року. Відсутні погодження процентної ставки в анкеті-заяві саме від 21.09.2010 року.

У судове засідання 13.05.2025 року з`явилися представник АТ КБ «Приватбанк» - Аскольдов О.С. та представник ОСОБА_1 - адвокат Пижик В.В.

Представник АТ КБ «Приватбанк» - Аскольдов О.С. пояснив, що відповідачка підписала анкету-заяву від 21.09.2010 року, їй було видано кредитну карту, якою вона тривалий час користувалась з перевипуском інших карток, збільшувався та зменшувався кредитний ліміт. 22.01.2020 року було підписано заяву про приєднання. Була прострочена заборгованість. Є виписка за договором згідно якої вбачається часткова сплата коштів, зазначена виписка є первинним документом. Також є розрахунок заборгованості який свідчить про неналежне виконання відповідачкою зобов`язання.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пижик В.В. позов не визнав, оскільки він безпідставний. Банк не надав належних доказів ц видачі кредиту в 2010 році, всі документи не є первинними документами станом на 21.09.2010, немає доказів видачі кредитної картки, а довідка не є належним доказом. Банк не надав до анкети-заяви від 21.09.2010 року докази погодження відповідачки з правилами та умовами з її підписом. Також уданій анкеті відсутня процентна ставіка.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.09.2010 року Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» укладено кредитний договір із ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 46-47) та заяви від 22.01.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг згідно з умовами якого остання отримала кредит на споживчі цілі. (а.с. 22-26)

У підписаній відповідачкою заяві від 21.09.2010 року не містяться підтвердження, що саме цей витяг з Умов та Правил (в момент підписання анкети-заяви) розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку від 21.09.2010 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Таким чином суд погоджується з доводами сторони відповідачки щодо відсутності підпису відповідачки на Умовах та Правилах надання банківських послуг, які діяли на момент підписання анкети-заяви від 21.09.2010 року.

Однак у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 22.01.2020 року позичальника процентна ставка зазначена, а саме 43,2 % - для карт Універсальна (річних), 42,0 % - для карт Універсальна GOLD (річних); процентна ставка при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту- 86,4 % - для карт Універсальна (річних), 84,0 % - для карт Універсальна GOLD (річних).

Оскільки у заяві позичальника від 22.01.2020 року містяться умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, тому наявні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Підписуючи, клієнт підтвердив, що надані Клієнтом відомості повні та правдиві та Клієнт зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни у наданій інформації, які можуть відбутися в період обслуговування у банку.

Крім того судом встановлено, що відповідачкою підписані обидві заяви.

Предметом спору є наявність заборгованості, розмір якої становить 36 737,01 грн., з яких:

- 28 834,37 грн. заборгованість за кредитом;

- 7 902,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Банком надано довідку про видані кредитні картки, згідно якої відповідачці видано:

-кредитну картку Універсальна № НОМЕР_1 , дата відкриття 22.09.2010 року, термін дії до 09/14;

-кредитну картку Універсальна mini № НОМЕР_2 , дата відкриття 29.07.2011 року, термін дії до 05/15;

-кредитну картку Універсальна GOLD № НОМЕР_3 , дата відкриття 19.05.2014 року, термін дії до 11/17;

-кредитну картку Універсальна GOLD № НОМЕР_4 , дата відкриття 22.11.2017 року, термін дії до 06/11;

-кредитну картку Універсальна GOLD № НОМЕР_5 , дата відкриття 22.01.2020 року, термін дії до 10/23. (а.с. 8)

Також банк надав Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої:

- 22.09.2010 року старт карткового рахунку № НОМЕР_1 ;

- 19.05.2014 року зміна кредитного ліміту, встановлено кредитний ліміт в розмірі 19 000,00 грн.;

- 19.05.2014 року зменшено кредитний ліміт до 19 000,00 грн.;

- 22.01.2020 року збільшено кредитний ліміт до 20 000,00 грн.;

- 05.02.2020 року збільшено кредитний ліміт до 22 000,00 грн.;

- 20.07.2020 року збільшено кредитний ліміт до 32 000,00 грн.;

- 19.10.2020 року зменшено кредитний ліміт до 22 370,00 грн.;

- 26.11.2020 року зменшено кредитний ліміт до 20 600,00 грн.;

- 18.05.2021 року збільшено кредитний ліміт до 31 000,00 грн.;

- 25.08.2021 року збільшено кредитний ліміт до 39 000,00 грн.;

- 04.11.2022 року зменшено кредитний ліміт до 36 900,00 грн.;

- 28.11.2022 року зменшено кредитний ліміт до 35 070,12 грн.;

- 26.12.2022 року зменшено кредитний ліміт до 34 440,00 грн.;

- 06.10.2023 року зменшено кредитний ліміт до 31 843,45 грн.;

- 17.10.2023 року зменшено кредитний ліміт до 31 843,45 грн.;

- 30.10.2023 року зменшено кредитний ліміт до 31 843,45 грн.;

- 06.11.2023 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с. 22).

Згідно позову, позивач виконав вимоги укладеної між ним та відповідачкою кредитного договору та надав відповідачці кредитні кошти.

Відповідно до наданих до суду позивачем розрахунків заборгованості за договором № б/н від 22.09.2010 року судом встановлено, що у відповідачки станом на 23.06.2024 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 36 737,01 грн. (а.с. 16-21, 56-60, 61-70).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Таким чином суд вважає, що позивач довів належним чином заборгованість відповідачки за тілом кредиту у розмірі 28 834,37 грн., що не спростовано належним чином відповідачкою.

Щодо процентів.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг позичальника від 22.01.2020 року зазначена процентна ставка. Оскільки в даній заяві позичальника містяться умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, тому у суду наявні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала у борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами у розмірі 7 902,64 грн.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому матеріали справи містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд приходить до висновку, що відповідачка уклала з позивачем кредитний договір на споживчі цілі в електронній формі та отримала кошти передбачені лімітом на певний період, за користування якими передбачена відповідна процентна ставка.

У зв`язку з тим, що відповідачка у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.01.2020 року погодилася з Умовами та Правилами надання батьківських послуг, суд вважає, що позивач належним чином довів законність нарахування процентів за договором, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому стягненню підлягає заборгованість по кредиту у розмірі 7 902,64 грн.

Дана сума підтверджена випискою за договором (а.с. 27-43), наданим як доказ в матеріалах справи позивачем.

Крім того з даної виписки судом встановлено, що з 02.11.2019 року відповідачка не перекривала наявний кредитний ліміт, що у свою чергу привезло до нарахуванням процентів за користування саме з моменту підписання відповідачкою Заяви від 22.01.2020 року.

Тобто позивачем не нараховувались проценти на підставі анкети-заяви від 21.09.2010 року, що спростує твердження сторони відповідачки щодо неправомірного нарахування відсотків на підставі анкети-заяви від 21.09.2010 року

Окрім того суд враховує, що відповідно до виписки відповідачка періодично поповнювала кредитну карту на погашення заборгованості за кредитним договором.

Також відповідачка активно користувалась саме кредитними коштами, що також відображено у виписці за договором, оскільки баланс на карті станом на дати здійснення операцій з 02.11.2019 року завжди був мінусовий.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вищевикладеного суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.09.2010 року станом на 23.06.2024 року у розмірі 36 737 (тридцять шість тисяч сімсот тридцять сім) гривень 01 копійка, з яких:

- 28 834,37 грн. заборгованість за кредитом;

- 7 902,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 19.05.2025 року.

Суддя: Л.В. Домусчі