Справа № 348/3029/23
Провадження № 22-ц/4808/535/25
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника недієздатної особи ОСОБА_1 адвоката Романка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , опікунська рада виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи недієздатною, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Чумак Сергій Геннадійович, та Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Грещуком Р.П. 28 січня 2025 року в м. Надвірна Івано-Франківської області, повний текст якого складено 07 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_2 подано заяву про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна.

Заяву обґрунтовано тим, що проживає по АДРЕСА_1 та є племінником ОСОБА_1 , яка є особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного догляду та лікування.

Рішенням виконавчого комітету Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №12 від 09 лютого 2010 року ОСОБА_3 призначено піклувальником над ОСОБА_1 . У зв`язку з необхідністю виїзду за кордон ОСОБА_3 на постійне місце роботи, остання не має можливості виконувати покладені на неї обов`язки з піклування.

В своє чергу, він ( ОСОБА_2 ) постійно здійснює за тіткою ОСОБА_1 догляд, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, сплачує комунальні послуги, допомагає по господарству.

Останнім часом стан здоров`я ОСОБА_1 суттєво погіршився, у неї знизилась пам`ять на поточні та минулі події, розгубленість, постійні скарги на головні болі, проявляється неадекватна поведінка у звичайних життєвих ситуаціях, що супроводжується дратівливістю та агресією. Розлад її здоров`я носить хронічні стійкопрогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, в тому числі потребує постійної сторонньої допомоги і контролю.

Відповідно до довідки, виданої Парищенською сільською амбулаторією Надвірнянського району від 03 березня 2023 року, він (заявник) є здоровим та на «Д» обліку не знаходиться, тобто може здійснювати опіку над ОСОБА_1 у разі визнання її судом недієздатною.

До відправки на військову службу постійно проживав по АДРЕСА_1 та доглядав за своєю тіткою ОСОБА_1 .. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд за хворою ОСОБА_1 , немає.

Відповідно до витягу від 02.11.2023 року про зареєстрованих осіб у зазначеному житловому будинку, там зареєстровані: ОСОБА_2 (заявник); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до подання органу опіки та піклування Надвірнянської міської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 у випадку визнання її недієздатною, затвердженого рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 17.11.2023 року за №259, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 .

Відносини між ним та тіткою є взаємними та приязними. Під час здійснення опіки над ОСОБА_1 він відчуває почуття жалю до неї і бажання забезпечити тітці нормальний фінансовий та духовний рівень для її життя.

Просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. Призначити його ( ОСОБА_2 ) опікуна недієздатній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для захисту прав та законних інтересів недієздатної особи (а.с.1-2, том 1).

УхвалоюНадвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2024 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено військову частину НОМЕР_1 (а.с.103, том 1).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2025 року заяву задоволено частково. Визнано недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та зареєстровану у с. Парище Надвірнянського району Івано-Франківської області. До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_1 покласти обов`язки по здійсненні над нею опіки на орган опіки та піклування Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області. В решті вимог заяви відмовлено. Строк дії даного рішення визнано тривалістю два роки, з моменту набрання ним законної сили (а.с.203-206, том 1).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційних скарг

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення заявника опікуном, Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Чумак С.Г., подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області зазначає, що не погоджуються із висновком суду щодо того, що обґрунтування висновку органу опіки та піклування щодо призначення опікуном над недієздатною ОСОБА_1 саме ОСОБА_2 належним чином не мотивовано.

Зазначає, що пунктом 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 передбачено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

У відповідності до висновків постанови Верховного Суду від 27.11.2024 року у справі №341/1526/23, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема, чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою.

Зауваження суду про те, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи є безпідставним і незаконним. Таким чином, орган опіки та піклування при прийнятті заяви та винесенні подання чітко керувався нормами діючого законодавства України, тому подання є обґрунтованим, поданим в належній процесуальній формі, згідно з вимогами ЦПК України і носить суто рекомендаційний характер.

Окрім того, орган опіки та піклування не повинен перевіряти інформацію щодо наявності інших близьких родичів недієздатної особи та їх можливості бути опікунами, оскільки ніхто, окрім заявника ОСОБА_2 , не звертався із такою заявою до Органу опіки та піклування.

Просять скасувати рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення заявника опікуном та ухвалити нове про задоволення заяви в повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін (а.с.213-215, том 1).

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення заявника опікуном, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Чумак С.Г., подано апеляційну скаргу з мотивів порушення норм матеріального права та ненадання належної оцінки доказам.

Зазначає, що апелянт є близьким родичем та доглядав за ОСОБА_1 тривалий час, надаючи їй необхідний догляд та опіку. Апелянт не належить до жодної із категорій осіб, які не можуть бути визнані опікуном недієздатної особи. Опікунська рада виконавчого комітету Надвірнянської міської ради також не висловила жодних заперечень щодо його кандидатури та надала позитивний висновок про доцільність призначення опікуном ОСОБА_2 .

Також наголошує, що суд неправомірно послався на статус апелянта як військовослужбовця, оскільки він має право на звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення опіки.

Вказує, що ніхто із наявних родичів недієздатної ОСОБА_1 не звертався із заявою про встановлення над нею опіки. Додатково зазначає, що між ОСОБА_1 та всіма іншими родичами існують неприязні стосунки, а також відсутнє бажання останніх опікуватися недієздатною.

Зважаючи на викладене, для забезпечення належного догляду за ОСОБА_1 , особливо з метою підтримки її фізичного та соціального благополуччя, необхідно, щоб поруч з хворою постійно перебував хтось, хто здатний надавати їй необхідний догляд і допомогу.

За наведених підстав просить скасувати рішення в частині відмови призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені вимоги (а.с.221-223, том 1).

Позиція інших учасників справи

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

У судове засідання не з`явився заявник ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , опікунська рада виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, військова частина НОМЕР_1 , про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

Від представника заявника ОСОБА_2 адвоката Чумака С.Г. та від представника Надвірнянської міської ради надішли заяви про розгляд справи без їх участі.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає перегляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду в частині визнання ОСОБА_1 недієздатною ніким не оскаржено, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши пояснення представника недієздатної особи ОСОБА_1 адвоката Романка В.М., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Відповідно до витягів про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, заявник ОСОБА_2 з 19.05.2015 року зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с.20-22, том 1).

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 була зареєстрована за цією ж адресою тільки 14.09.2023 року.

Як встановлено з акту обстеження №09-420 від 06.11.2023 року, який складений старостою Парищенського старостинського окугу Надвірнянської територіальної громади ОСОБА_7 , при обстеженні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є власником вказаного домоволодіння. Хвора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного догляду згідно довідки МСЕ №114341 від 11.02.2003 року. Племінник ОСОБА_2 до відправки на військову службу постійно проживав за вказаною адресою і доглядав за своєю тіткою ОСОБА_1 , інвалідом І-ї групи дитинства психічного розладу. Інших осіб, які могли б здійснювати догляд за хворою ОСОБА_1 - немає. Без належного стороннього догляду за ОСОБА_1 прожити вона самостійно не взмозі (а.с.23, том 1).

З довідки Парищенської лікарської амбулаторії ЗПСМ №131 від 03.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 на "Д" обліку не значиться і є здоровий (а.с.24, том 2).

Згідно сертифікату лікаря-психіатра та лікаря-нарколога консультативно-діагностичного центру КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, від 04.08.2024 року, наркологічних та психіатричних протипоказань для роботи обпресувальника у ОСОБА_2 не виявлено (а.с.25, 27, том 1).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 подав до Надвірнянської міської ради заяву про надання висновку опікунської ради про можливість призначення його опікуном над ОСОБА_1 у випадку визнання Надвірнянським районним судом її недієздатною.

Відповідно до подання за підписом голови опікунської ради Я.Гундяка, орган опіки та піклування Надвірнянської міської ради дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 у випадку визнання судом її недієздатною (а.с.30, том 1).

З подання вбачається, що дане питання розглядалося на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Надвірнянської міської ради 17.11.2023 року.

Членами опікунської ради розглянуто подані документи та встановлено наступне.

ОСОБА_2 , згідно поданих документів являється ОСОБА_1 племінником. Згідно акту обстеження старости Парищенського старостинського округу О.Глинчака, інших осіб, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_1 , немає.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 у випадку визнання Надвірнянським районним судом її недієздатною.

Рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 17.11.2023 року №259 вирішено надати суду подання щодо доцільності призначення саме ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 у випадку визнання її недієздатною (а.с.29, том 1).

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується учасниками процесу, заявник ОСОБА_2 мобілізований та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Із клопотання представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, адвоката Романка В.М. з`ясовано, що у ОСОБА_1 є рідна сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якої четверо дітей (племінників ОСОБА_1 ): ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 - заявник (а.с.169, том 1).

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п.1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Згідно з п. 3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Статтею 64 ЦК України визначено виключний перелік обставин, за яких особа не може бути призначена опікуном чи піклувальником. Так, згідно з положеннями цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав або ж якщо поведінка та інтереси такої особи суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки .

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому (ст. 2 СК України).

Згідно абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99, у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно разом мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (ст. 25-1 КЗпП України).

Законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Отож, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Врахувавши наявний у матеріалах справи висновок судово-психіатричної експертизи №214/2024 від 11.06.2024 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом, важкою розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F72, внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстави для визнання її недієздатною.

Щодо можливості призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 , слід виходити з такого.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тіткою заявника ОСОБА_2 .

У судовому засіданні з`ясовано, що заявник ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, військова частина НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявником долучено до матеріалів справи подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_1 .

Однак, висновок від 17.11.2023 року не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном.

Тобто, об`єктивних підстав призначення недієздатній ОСОБА_1 опікуна в особі заявника у зазначеному висновку не міститься.

Разом з тим, подання не містить інформації про наявність інших членів сім`ї або інших осіб, які перебувають з недієздатною у родинних стосунках і не мотивовано, чому вони не мають можливості здійснювати опіку над ОСОБА_1 . Натомість зазначено, що згідно Акту обстеження старости Парищенського старостинського округу О.Глинчака, інших осіб, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_1 , немає. Також в поданні органу опіки та піклування відсутня інформація про те, хто саме здійснює постійний догляд за ОСОБА_1 на період перебування заявника ОСОБА_2 у складі ЗСУ з дати його мобілізації по даний час, оскільки він фізично не міг одночасно проходити військову службу та доглядати за тіткою ОСОБА_1 .

З вищевикладених підстав суд вірно не прийняв подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Надвірнянської міської ради, Івано-Франківської області, затверджене рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради, Івано-Франківської області від 17.11.2023 №259. Крім того, аналіз вищенаведених правил дає підстави для висновку, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків як опікунів, так і підопічного. Правові наслідки для опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18) (провадження № 11-606апп18), предметом судового розгляду у якій були оцінка правомірності висновку та рішення органу опіки та піклування про позбавлення особи батьківських прав.

Як у справі, що переглядається, так і у згаданій справі, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду, оскаржувані рішення органу опіки та піклування відповідно до приписів чинного законодавства України не є остаточними рішеннями, такі рішення підлягали оцінці судом під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, а так само й про призначення опікуна.

Окрім того, заявник ОСОБА_2 перебуває на військовій службі і з військової служби на день розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції він ще не звільнений.

І саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи з дитинства, за своїм станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак потребує постійного щоденного стороннього догляду, який не може забезпечити заявник ОСОБА_2 , проходячи службу в ЗСУ в іншій місцевості (області).

Вказане відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі №742/887/23.

Перевіривши інформацію, надану опікунською радою при виконавчому комітеті Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 17.11.2023 року №259 про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що Орган опіки та піклування не з`ясував можливість заявника здійснювати повноваження опікуна з огляду на те, що заявник на даний час перебуває на військовій службі і чи фізично він має можливість виконувати такі функції, а також не мотивовано, чому інші члени сім`ї недієздатної не можуть опікуватися нею.

У частині 1 ст.300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду про призначення піклувальників чи опікунів.

При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням функцій опіки та піклування та зупиненням опіки та піклування.

Віднесення до компетенції суду встановлення опіки та піклування та призначення опікунів або піклувальників судовим рішенням ставить питання про механізм їх практичного вирішення при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Перш за все, виходячи з вимог процесуального законодавства, питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах. Повноваження суду в цьому відношенні пов`язані з розглядом питання про призначення опікуна або піклувальника на підставі тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування. Виходячи з процесуальних функцій органів опіки та піклування та їх процесуального статусу в цивільному процесі, підстав та процесуальних форм їх участі (ст. 60 ЦПК України), їх подання про призначення конкретної особи опікуном або піклувальником може міститися в окремому документі або письмовому висновку, який робить представник органу опіки та піклування в судовому засіданні.

Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов`язковим для суду.

Колегія погоджується із висновком суду, що подання органу опіки та піклування щодо призначення заявника опікуном недієздатної ОСОБА_1 видане без повного з`ясування обставин справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів недієздатної, які б могли здійснювати опіку над нею. Також в поданні відсутнє відповідне обґрунтування доцільності призначення опікуном саме заявника, за наявності у недієздатної ОСОБА_1 рідної сестри ОСОБА_8 , яка має повноцінну родину (четверо дітей, які являються племінниками недієздатної ОСОБА_1 ), а також інших родичів, ближчого ступеня спорідненості, аніж заявник.

Апеляційний суд зауважує, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, проте без доведення передбачених законом умов воно не може бути підставою для призначення опікуна у судовому порядку. Водночас, наданий висновок опікунської ради щодо доцільності призначення опікуна не відповідає вимогам ст. 300 ЦК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що фізична особа може бути призначена опікуном лише за її згодою (ч.3 ст. 63 ЦК України), як правильно зазначив апелянт у скарзі. Проте сама по собі вказана обставина не може бути безумовною підставою для призначення опікуном особи, яка, на думку суду, не відповідає вимогам ст. 67 ЦК України.

Тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви в цій частині є правильним.

Спростовуючи доводи апелянтів Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та представника ОСОБА_2 про те, що той факт, що заявник є військовим, жодним чином не виключає можливості призначення його опікуном недієздатної, оскільки норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок та військову службу» не містять положень щодо заборони призначати опікунами осіб чоловічої статі призивного віку, слід зазначити наступне.

Хоча законодавство прямо не забороняє військовослужбовцям бути опікунами, фактична можливість виконання обов`язків опікуна в повному обсязі є суттєво обмеженою. Військова служба передбачає часті відрядження, ненормований графік, а в умовах воєнного стану - підвищену ймовірність перебування в зоні бойових дій. Це ставить під сумнів здатність заявника забезпечити постійний та належний догляд за недієздатною особою.

Враховуючи специфіку військової служби, заявник не зможе забезпечити стабільність та безперервність догляду, що є критично важливим для недієздатної особи з психічними розладами.

Суд, приймаючи рішення, повинен керуватися насамперед інтересами недієздатної особи. В умовах воєнного стану, коли життя та здоров`я військовослужбовців піддаються підвищеному ризику, призначення заявника опікуном може створити додаткову нестабільність та загрозу для недієздатної особи.

Наявність інших родичів, які виявили готовність та здатність бути опікунами, є вагомим аргументом проти призначення заявника. Ці родичі можуть забезпечити більш стабільний та надійний догляд.

Крім того, якщо жоден з родичів не може або не виявляє бажання бути опікуном, можна розглянути варіант патронатного догляду, де професійний доглядач забезпечуватиме необхідну допомогу.

Орган опіки та піклування повинен оцінити всі обставини та надати висновок щодо того, хто найкраще відповідає інтересам недієздатної особи.

Відтак, враховуючи наявність альтернативних варіантів, які відповідають інтересам недієздатної особи, призначення заявника опікуном є недоцільним.

Судова практика свідчить про те, що в аналогічних ситуаціях суди надають перевагу кандидатурам, які можуть забезпечити постійний та надійний догляд, особливо в умовах воєнного стану.

Положеннями частини першої статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Посилання представника заявника на те, що між апелянтом та недієздатною ОСОБА_1 склалися сімейні стосунки і вони проживають за однією адресою та відповідно до ч.4 чт.63 ЦК України, він може бути опікуном недієздатної, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того, як встановлено з матеріалів справи, недієздатна ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання заявника по АДРЕСА_1 з 14.09.2023 року.

Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовив, здійснення опіки над недієздатною ОСОБА_1 покладено на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної - тобто орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, суд не встановив.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційних скарг не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скаргах, не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,375,381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Чумак Сергій Геннадійович, та Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 13 травня 2025 року.