Справа № 527/566/25
провадження 2/527/403/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», який подано представником позивача Тараненком Артемом Ігоровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-10451953 від 30.11.2023 у розмірі 30502,50 грн., яка складається з 5512,50 грн. - заборгованості по кредиту та 24990,00 грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.11.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-10451953 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому визначені основні істотні умови, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Зокрема сторонами погоджено наступні істотні умови кредитування: розмір кредитної лінії 5250,00 грн.; комісія за надання кредиту 262,50 грн., строк дії кредитної лінії - 240 днів; дата повернення кредиту 27 липня 2024; знижена процентна ставка 1,12% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна процентна ставка - 2,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Договір підписано шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні на номер телефону, який був наданий Позичальником.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 82747 відправлено 30.11.2023 о 10:56:37 на номер телефону Відповідача та введено ним 30.11.2023 о 10:56:48, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 8 Кредитного договору та довідкою про ідентифікацію Боржника (Додаток №3, №6, №7). Введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, відразу після вчинених дій Відповідача, 30.11.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-10451953 від 30.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ».

Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 30502,50 грн., яка складається з 5512,50 грн. - заборгованості по кредиту та 24990,00 грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом.

22.01.2024 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого останньому було відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024.

Ухвалою суду від 19.02.2025 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано докази у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданому позові прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 30.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено Договір кредитної лінії №00-10451953 на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору); сума кредитного ліміту складає 5250,00грн., тип кредиту кредитна лінія (п.1.2 договору); строк дії кредитної лінії 240 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 27.04.2024 або достроково (п.1.3 договору); позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 30.12.2023 протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами (п.1.3.1 договору); тип процентної ставки фіксована (п. 1.4 договору); знижена процентна ставка становить 1,12% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.4.2 договору); стандартна процентна ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.4.1 договору); одноразова комісія за надання кредиту складає 262,50 грн. (п.1.5 договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 2160,38% (п.1.7 договору); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 40792,50 грн. (п. 1.8 договору) (а.с.13-17).

Вищезазначений договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 82747, ідентифікатор введено 30.11.2023, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Качай гроші» (а.с.25).

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №204/09 від 09.09.2024 та додатку до інформаційної довідки, на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції на картку клієнта № НОМЕР_1 (а.с.27, 29).

Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10451953 ОСОБА_1 , заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №00-10451953 від 30.11.2023 станом на 14.01.2025 складає 30502,50 грн. (а.с.36).

Також матеріалами справи підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» була емітована платіжна карта № НОМЕР_2 та інші платіжні картки. За період 30.11.2023 -05.12.2023 на платіжну картку № НОМЕР_2 був зарахований платіж у сумі 5250,00 грн. (а.с.109-111).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Ураховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10451953 від 30.11.2023 ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконав, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатив, тому має заборгованість у загальному розмірі 30502,50 грн., яка складається з 5512,50 грн. - заборгованості по кредиту та 24990,00 грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом (а.с.37-38).

22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с.39-48).

З Реєстру боржників від 22.01.2024 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 вбачається, що ТОВ «Макс Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10451953 від 30.11.2023 (а.с.48-50).

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с.51-60).

З Реєстру боржників від 16.08.2024 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10138255 від 05.11.2023 у сумі 30502,50 грн., яка складається з 5512,50 грн. - заборгованості по кредиту та 24990,00 грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом (а.с.71-72).

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії №00-10451953 від 30.11.2023 у сумі 30502,00 грн.

Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано.

Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-10451953 від 30.11.2023, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 30502,50 грн., яка складається з 5512,50 грн. - заборгованості по кредиту та 24990,00 грн. - заборгованості за відсотках за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №7157 від 06.02.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн.

Щодо вимоги про стягнення правової допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. підтверджуються: договором № 2211/Е від 22.11.2024 про надання правничої допомоги Адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додатковою угодою 14 до Договору надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка А.І.; актом прийому-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 з підписами сторін (а.с.73-78).

Надавши оцінку доказам щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значенням справи для позивача, разом з цим відповідачем не ставиться питання про зменшення витрат на послуги адвоката, тому суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», який подано представником позивача Тараненком Артемом Ігоровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-10451953 від 30.11.2023 у розмірі 30502,50 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5512,50 грн. грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 24990,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956.

Представник позивача: адвокат Тараненко Артем Ігорович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: вул. Юрія Поправки, 6, офіс 21, м. Київ, 02094;

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік