Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.,

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 09.12.2022-100001939 від 09.12.2022 року у розмірі 11000 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 09.12.2022-100001939. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.12.2022 року, строком на 42 днів. Відповідно до Договору від 09.12.2022 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 11000 грн. строком на 42 дні, 09.12.2022 отримано кредитні кошти у розмірі 11000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.01.2023 р., утворилась заборгованість у розмірі 23320 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн., по процентам в розмірі 12320 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача Балюх Є.О. не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без участі відповідача. Позов визнав частково, в частині

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем що, 09.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 09.12.2022-100001939. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн., строком на 42 дні.

Отже договір складається із Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 09.12.2022року та Заявки № 09.12.2022-100001939 від 09.12.2022 року.

Відповідно до умов кредитного договору, даний електронний кредитний договір, частиною якого є заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Дата повернення (виплати) кредиту - 19.01.2023 року, первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»). Продовження строку, на який видається кредит, не передбачене. Процентна ставка фіксована незмінні процентна ставка у розмірі 3 % за 1 день користування кредитом.

За змістом ст.ст. 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, відповідально до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У ст.ст. 526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

З матеріалів справи вбачається, що пропозиція про укладання кредитного договору (оферти) додаток до анкети позичальника від 09.12.2022, заявка до кредитного договору № 09.12.2022-100001939 від 09.12.2022, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.12.2022-100001939 від 09.12.2022 року, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем ОСОБА_1 .

У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що відповідно до Договору від 09.12.2022 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 11000 грн. строком на 42 днів, 09.12.2022 отримано кредитні кошти у розмірі 11000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.01.2023 р., утворилась заборгованість у розмірі 23320 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн., по процентам в розмірі 12320 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Отже, позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості в розмірі 23320 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн., по процентам в розмірі 12320 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимогст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2422,40 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,76-83,89, 259, 263-265,280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором у розмірі 23320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: