Провадження №2-з/752/92/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву адвоката Довганя Богдана Володимировича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Довгань Богдан Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та штрафу в сумі 30000 доларів США та 578862 грн., що еквівалентно сумі 1688562,52 грн.

Вважає, що існують підстави для накладення арешту на грошові кошти співвідповідача ОСОБА_3 , власником яких вона є, оскільки існує реальна можливість останній безперешкодно розпорядитись належними їй грошовими коштами, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Підстави для зустрічного забезпечення позову відсутні.

Просив накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на всіх поточних та депозитних рахунках ОСОБА_3 в сумі 1688562,52 грн.

08.05.2025 адвокат Терновська Ю.М. подала до суду заперечення проти забезпечення позову, в яких зазначила, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.12.2023 вже було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 в межах суми 1688562,52 грн., а тому в даному випадку всі ризики можливого невиконання судового рішення забезпеченні та повторне забезпечення не є виправданим.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та штрафу в сумі 30000 доларів США та 578862 грн.

05.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

19.12.2023 застосовано заходи забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , в межах суми 1688562,52 грн.

29.04.2025 залучено до участі у цивільній справі як співвідповідача ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року №4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмбірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд враховує негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Вирішуючи питання про забезпчення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти співвідповдіача ОСОБА_3 , суд враховує, що процесуальне питання прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, в якій викладено вимогу про солідарне стягнення з відповдіачів боргу, судом не вирішувалось.

Позов судом в межах його ціни був забезпечений, про що судом постановлено ухвалу від 19.12.2023.

За таких обставин суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту ще і на грошові кошти співвідповідача ОСОБА_3 не є співмірним із заявленими позовними вимогами, що розглядаються судом.

Доводи представника відповідачів, які викладені в заяві від 08.05.2025, суд вважає слушними та погоджується, що в даному випадку забезпечення позову дійсно не є виправданим і необхідним.

Суд вважає, що станом на день розгляду цієї заяви виконання у майбутньому судового рішення у разі задоволення позову вже забезпечене.

Таким чином, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Довганя Богдана Володимировича про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 12.05.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова