Справа № 148/2766/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Тимчик Наталія Федорівна, приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, за участі: відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача Кравець В.А., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Тимчик Наталія Федорівна, приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

В судові засідання призначені на 19.03.2025 о 11:30 год., 23.04.2025 о 11:30 год. та 14.05.2025 на 11:30 год., позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, однак повідомлявся належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, довідки про смс доставку судової повістки.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Кравець В.А., у судовому засіданні не заперечили щодо залишення позову без розгляду, разом з тим, представник зазначила про можливий розгляд справи, оскільки позивач належно і неодноразово повідомлений про розгляд даної справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Тимчик Наталія Федорівна у судове засідання не з`явилися, від неї надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що справу розглянути у відсутність позивача неможливо, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань призначених на 19.03.2025 о 11:30 год., 23.04.2025 о 11:30 год. та 14.05.2025 на 11:30 год., неодноразово в них не з`являвся, доказів про поважність причин неявки та клопотань про перенесення судових засідань до суду не подавав, тому суд визнає, що позивач не з`явився до суду без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини повторної неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Ухвалою ВССУ від 31.08.2015 в справі № 6-24063ск15 зазначено, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що позивач, будучи належним чином повідомленою, повторно не з`явилась до суду, що є підставою для залишення її позовної заяви без розгляду.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами, а позивач і не з`являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Згідно постанови Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 203/4777/20, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 450/1805/18, від 16.08.2022 у справі № 128/2557/19, від 31.05.2023 у справі №693/1116/20, від 04.04.2024 у справі № 686/15042/20, від 10.09.2024 у справі №766/25493/19, від 03.04.2025 у справі № 203/4777/20.

Таким чином, неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

В свою чергу, залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалою суду від 26.02.2025 по даній справі вжито заходи забезпечення позову, а саме: в порядку забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 2-1007.

Частиною 9 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.02.2025.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 158, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Тимчик Наталія Федорівна, приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 по даній справі, а саме: скасувати арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 2-1007.

Копію ухвали для виконання направити до Тульчинському районному відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. М. Леонтовича, 47, м. Тульчин, Вінницька область, 23600), в Тульчинську державну нотаріальну контору (вул. М. Леонтовича, 47, м. Тульчин, Вінницька область, 23600), а також до відома іншим учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2025.

Суддя: