Справа №155/1513/24
Провадження №2-п/155/3/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Яремчук С.М.,

при секретарі судового засідання Задурській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Горохівського міського районного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №103137769 від 06 серпня 2022 року в розмірі 27255 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких 6900 (шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19665 (дев`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок прострочена заборгованість за сумою відсотків, 690 (шістсот дев`яносто) гривень 00 копійок заборгованість за комісією. Також з ОСОБА_1 стягнуто в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривні 40 копійок.

15 квітня 2025 року в суд надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки воно винесене без належного застосування норм чинного законодавства України, зокрема, з урахуванням захисту під час особливого періоду. Зазначив, що на даний час він перебуває у важкому фінансовому становищі через складну економічну ситуацію в країні, його дохід суттєво зменшився, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Зазначив, що нарахування заборгованості із нарахуванням відсотків та інших платежів у даній справі є протиправним та порушує його права. Також зазначив, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки не отримував судових повісток чи інших офіційних повідомлень, які б підтверджували його інформованість про слухання справи. Саме це і унеможливило його участь у процесі, а також не дало змоги надати суду докази, які спростовують доводи позивача. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження заочного рішення від 18 листопада 2024 року та скасувати дане заочне рішення, ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про скасування заочного рішення, матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення подана до суду лише 15 квітня 2025 року, а отже строк, встановлений ст. 284 ЦПК України, відповідачем порушений. У заяві про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідач просить поновити йому вказаний строк, оскільки повне заочне рішення суду не було йому вручено в день його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи заочне рішення Горохівського районного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року надсилалося ОСОБА_1 за адресою його реєстрації, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». В заяві про поновлення строку на оскарження даного рішення ОСОБА_1 вказує, що самостійно ознайомився з даним рішенням 22 лютого 2025 року на сайті «Судова влада України».

Зважаючи на те, що заява про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 подана протягом двадцяти днів з дня його з даним заочним рішенням суду, суд, відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України, вважає за необхідне поновити йому строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки причини пропуску такого строку суд визнає поважними.

По суті заяви суд зазначає таке.

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що він не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

З таким твердженням відповідача суд не погоджується з огляду на таке. Так, згідно з відповіддю №769722 від 04 вересня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Про дату та час судових засідань відповідач був повідомлений шляхом направлення судових повісток на адресу місця його реєстрації в порядку ч. 7 ст. 128 ЦПК України, що в розумінні ЦПК України є належним повідомленням сторони по справі про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, в заяві про перегляд заочного рішення обов`язково повинні бути зазначені процесуальні обставини для скасування заочного рішення (поважність причин неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення їх суду) та матеріальні обставини для скасування (посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення). Отже, для скасування заочного рішення повинні існувати як обставини процесуального характеру, так і матеріального одночасно.

Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення лише посилання відповідача на те, що він вважає протиправним нарахування позивачем суми заборгованості за кредитним договором, а також перебування у скрутному фінансовому становищі, без посилання на нові докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Докази, які є у справі, вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині першій ст. 288 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заява відповідача про перегляд заочного рішення та його скасування є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим її слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 284-288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Горохівського районного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до п. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання суддею.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук