Справа № 521/8139/25
Номер провадження № 2-о/521/353/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Ганошенка С.А.,

за участі секретара судового засідання: Довгань Ж.А..,

за участю учасників справи:

ОСОБА_1 - з`явилася;

ОСОБА_2 - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви.

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шість місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

1)заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресами:

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_4 , загальноосвітня школа № 45.

2) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи постраждалої особи ОСОБА_1 .

3) заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею .

4) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Так, обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви заявник вказує на те, що три роки вона та ОСОБА_2 проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_3 разом з дітьми заявниці. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , приблизно з осені 2024 року останній постійно підіймав на нею руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні погрози з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву відносин між заявником та заінтересованою особою, втім він не залишає її у спокої весь час переслідує, приходить за місцем її помешкання. Кривдник постійно пише їй смс-повідомлення, в яких містяться погрози, здійснює психологічне насилля відносно ОСОБА_1 , переслідує її, залякує.

Окрім зазначеного, у заяві про видачу обмежувального припису заявниця повідомила суду, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 і 2 ст. 173-2 КУпАП України (за останні півроку 6 разів) та притягався до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України (зареєстровано в ЄРДР № 0000351 від 11.04.2025 року), а тому на даний час існують об`єктивні ризики продовження насильства з боку кривдника.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження та реєстрації зазначеної заяви 19.05.2025 року, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. 14, 33 ЦПК України.

20.05.2025 року справа № 521/8139/25 надійшла у провадження судді Ганошенка С.А.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20.05.2025 року у справі № 521/8139/25 прийнято цю справу до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису; справу призначено до судового розгляду на 21.05.2025 року, повідомлено учасників справи.

Будь яких письмових заяв, заперечень тощо від ОСОБА_2 на заяву про видачу обмежувального припису до Хаджибейського районного суду міста Одеси не надходило, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви в судовому порядку.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, що відповідають змісту заявлених вимог.

Заінтересована особа у даній справі ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Будь - яких заяв або клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, з огляду на що, судом вирішено розглядати справу за відсутності належним чином сповіщену заінтересовану особу, оскільки строки розгляду справ про видачу обмежувальних приписів є скороченими та складають 72 години з моменту надходження такої заяви до суду (ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України).

Розглянувши цивільну справу № 521/8139/25, дослідивши письмові матеріали, вислухавши сторону, яка з`явилася в судове засідання на розгляд справи, Хаджибейський районний суд міста Одеси дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису є такою, що потребує задоволення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Так, судом у даній справі встановлено, що три роки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_3 разом з дітьми заявниці. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , з осені 2024 року останній постійно підіймав на нею руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні погрози з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву відносин між заявником та заінтересованою особою, втім він не залишає її у спокої весь час переслідує, приходить за місцем її помешкання. Кривдник постійно пише їй смс-повідомлення, в яких містяться погрози, здійснює психологічне насилля відносно ОСОБА_1 , переслідує її, залякує, виламує двері вночі. У зв`язку з такими подіями заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів.

Окрім зазначеного, у заяві про видачу обмежувального припису заявниця повідомила суду, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 і 2 ст. 173-2 КУпАП України (за останні півроку 6 разів) та притягався до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України (зареєстровано в ЄРДР № 0000351 від 11.04.2025 року), а тому на даний час існують об`єктивні ризики продовження насильства з боку кривдника.

Судом досліджено постанови Малиновського районного суду м. Одеси щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, які набрали законної сили.

Зокрема, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2024 року у справі № 521/17474/24 встановлено, що 14.10.2024 року ОСОБА_2 о 00:50 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 виражався нецензурними словами на адресу своєї співмешканки ОСОБА_1 , штовхав її,чим спричинив фізичне та психологічне насилля. Відповідно ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року у справі № 521/18803/24 встановлено, що 04.11.2024 року ОСОБА_2 о 18:20 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 виражався нецензурними словами на адресу своєї співмешканки ОСОБА_1 , штовхав її, після чого вдарив її по голові у присутності малолітньої дитини, чим спричинив фізичне та психологічне насилля. Відповідно ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року у справі № 521/3242/25 встановлено, що 15.02.2025 року ОСОБА_2 о 23:45 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 виражався нецензурними словами на адресу своєї співмешканки ОСОБА_1 , чим спричинив психологічне насилля. Відповідно ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Інших належних та допустимих письмових доказів матеріали цивільної справи не містять.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, домашнє насильство - діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону).

За змістом ст. 21 цього Закону, постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно із ст. 26 Закону, право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ст. 350-1 ЦПК України.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. (ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України).

За приписом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , з якою останній перебував у фактичних сімейних відносинах, психологічне насильство та продовжує вчиняти аналогічні дії, у зв`язку з чим заявниця побоюється за свої життя.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Також судом встановлено, що відносини учасників цієї справи не покращились, про що свідчать вищевказані постанови Малиновського районного суду міста Одеси, тому існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_1 , такі ризики є реальними, та для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниці необхідно застосувати обмежувальний припис.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19).

На підставі викладеного суд вважає, що заявниця, як жертва насильства з боку ОСОБА_2 , потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Відповідно до ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя (рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»).

При вирішенні питання домашнього насильства суд при оцінці даного питання повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.11.2018 року.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що строк обмежень в 6 місяців буде достатнім та дієвим стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для зміни своєї поведінки по відношенню до заявниці, при цьому у разі вчинення останнім подальших насильницьких дій по відношенню до заявниці обмежувальний припис може бути продовжений судом.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 141, 293, 294, 350-1-8, 430 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

1)заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресами:

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_4 , загальноосвітня школа № 45.

2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

4) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Копії рішення суду вручити учасникам справи.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити Хаджибейський ВП ГУНП в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21.05.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО