Справа № 343/890/24
Провадження № 22-ц/4808/457/25
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Максюти І.О.,

за участю секретаря Кузів А.В.

учасники справи

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Андрусіва І.М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року АТ «Акцент Банк» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказало, що 26.05.2020 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил ОСОБА_1 надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачці, що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 06.04.2024 року утворилася заборгованість в розмірі 13171,38 грн.

АТ «Акцент Банк» просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2020 року у розмірі 13171,38 грн, яка складається з: 10928,51 грн - заборгованість за кредитом, 2242, 87 грн заборгованість по відсоткам.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року позовні вимоги АТ «Акцент Банк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2020 у розмірі 10 928, 51 грн та 2 512, 38 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржниця зазначила, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про витребування у позивача необхідних доказів, що позбавило відповідачку довести відсутність будь-якої заборгованості по кредитному договору, якого сторона не укладала. Висновки суду, викладені в ухвалі від 07.01.2025 року свідчать про упередженість суду щодо відповідачки, оскільки подані позивачем додатки до позовної заяви приймаються та оцінюються судом як достовірні.

ОСОБА_1 зазначила, що наданий позивачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» нею не підписувався. В графі «підпис споживача» зазначено, що ОСОБА_1 підписала його, однак факт підписання відповідачкою паспорту споживача позивачем не доведено, оскільки «простий електронний підпис» та «електронний підпис одноразовим ідентифікатором» - це різні поняття та дії. Окрім того, позивачем не надано підтвердження генерування програмними засобами АТ «Акцент-Банк» одноразового ідентифікатора та скерування його на мобільний телефон відповідачки. Виходячи зі змісту паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» паспорт є лише комерційною пропозицією продукту банку, тобто його рекламою і має на меті ознайомити споживача із умовами трьох видів карт по програмі «Кредитна картка», а саме картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Зелена». Позивач не уточнює яку пропозицію за програмою «Кредитна картка» отримала відповідачка і яка картка була їй видана, відсутня інформація по встановленню кредитного ліміту по рахунку саме відповідачкою.

Вказує, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості.

Зауважує, що виписка по рахунку та рух коштів це різні поняття, оскільки рух коштів по рахунку повністю розкриває фактичні надходження коштів та витрати, можна визначити, звідки (від якого контрагента ) і куди (рахунок, контрагент) вони були скеровані, а тому виписка по картці, яку надав позивач не встановлює навіть факту надання кредитних коштів відповідачці, неможливо встановити чи надавав банк взагалі будь-які кошти, чи належать ці кошти банку чи іншій організації.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

У судовому засідання ОСОБА_1 та її представник Кремінець М.М. підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

У судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без представника позивача, який повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості (тіла кредиту), суд виходив з того, що 22.04.2020 року між сторонами укладено кредитний договір б/н. Відповідачка отримала кредитну картку та використовувала кредитні кошти. Факт користування кредитною карткою та використання кредитних коштів стороною відповідачки не спростовано. Суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості у розмірі 10 928,51 грн.

Відмовляючи у задоволенні стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту та не може бути належним доказом для стягнення з відповідачки нарахованих позивачем відсотків у розмірі 2242, 87 грн.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 26.05.2020 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк», та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідачка погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, погоджується отримати примірник договору про надання банківських послуг шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua, зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

У анкеті-заяві , яка підписана ОСОБА_1 процентна ставка не зазначена, не зазначено строк дії договору, розмір кредиту та умови повернення такого.

У паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 26.05.2020, який підписаний відповідачкою ОСОБА_1 простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 6514 з номера телефону, зазначено, що у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, серед яких: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом використання; ліміт кредиту - до 50 000 грн / до 100 000 грн / до 200 000 грн.; строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Строк надання кредиту протягом одного дня; пільгова процентна ставка - 0,000001% на місяць, базова процентна ставка - 3,9 % в місяць (46,8 % річних) / 3,7% в місяць (44,4 % річних); тип процентної ставки - фіксована .

Згідно із довідками за картами та лімітами в ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 із строком дії до березня 2027 року; № НОМЕР_3 із строком дії до грудня 2031 року. Встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн, який у подальшому неодноразово було збільшено та зменшено.

З розрахунку заборгованості, який надано позивачем, станом на 06.04.2024 року заборгованість складає 13 171,38 грн, з яких: 10 928,51 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2 242,87 грн заборгованість за процентами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює банком (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду із позовом АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 13 171,38 грн, з яких: 10 928,51 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2 242,87 грн заборгованість за процентами.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви від 26.05.2020 року, яка підписана ОСОБА_1 ; розрахунок заборгованості за договором б/н від 26.05.2020 року, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», копію Витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» «Універсальна GOLD» «Зелена», довідку за лімітами за період з 26.05.2020 року по 06.04.2024 року, довідку за картками, виписки по рахунку по картці за період з 26.05.2020 по 06.04.2024 року, за період з 26.05.2020 року по 11.09.2024 року, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Довідкою АТ «Акцент-Банк» підтверджується, що ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 та видана кредитна картка № НОМЕР_2 , терміном дії до березня 2027 року.

При цьому, Витяг з умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/termsв розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послугу АТ«Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/termsв розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою, не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень,що саме ці витяги розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

У анкеті-заяві від 26.05.2020 року, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: їх розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків.

Колегія суддів вважає, що правила частини першої статті 634ЦКУкраїни, за змістом якої договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутні підстави вважати, що АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування»).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20

В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою 26.05.2020 року, міститься зауваження про те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що паспорт споживчого кредиту не може бути визнаний належним і достатнім доказом на підтвердження обставин погодження сторонами умов кредитування, саме щодо сплати відсотків за користування кредитом. І в цій частині висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону і встановленим по справі обставинам.

Позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитом.

Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом (тіло) станом на 06.04.2024 року в сумі 10928, 51 грн.

Випискою про рух коштів по картці від 06.04.2024 року за період з 26.05.2020 по 06.04.2024 року та випискою від 11.09.2024 року за період з 26.05.2020 року по 11.09.2024 року підтверджується, що відповідачка користувалася кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснювала платежі, розраховувалася в магазинах, а також поповнювала картку.

Посилання скаржниці на те, що вказані виписки по картці не є первинними документами обліку фінансових операції не заслуговує на увагу,виходячи з наступного. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Вказані висновки відповідають позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц.

Як вбачається із виписок по картці дані виписки відображають рух коштів по рахунку відповідачки № НОМЕР_4 , по картці НОМЕР_5 . Тобто, дані виписки містять інформацію про рух коштів саме по рахунку відповідачки, а тому є належним доказом про рух коштів по рахунку відповідачки. Доказів на спростування, що вказана картка і вказаний рахунок не були відкриті на ім`я відповідачки, стороною відповідачки не надано, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Разом з тим, з наданих виписок по картці вбачається, що позивач з сум, які сплачувала відповідачка на погашення заборгованості за отриманими коштами, банк погашав також і нараховані відсотки, страховку, які ним знову ж таки нараховувались без погодження з відповідачкою, а саме: 211 грн, 26 грн, 307,48 грн, 2,77 грн, 20 грн, 156,96 грн, 20 грн, 6,91 грн, 3,19 грн, 21,82 грн, 719,01 грн, 378,69 грн, 377,66 грн, 353,30 грн,377,66 грн, 8,52 грн, а всього на суму - 2990,91грн.

Колегія суддів вважає, що стягнення таких сум банком здійснено баз правових підстав, а тому сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню на 2990, 91 грн. Суд першої інстанції на ці обставини не звернув увагу та дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідачки заборгованості у сумі 10928, 51 грн, і доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними

Доводи щодо не надання позивачем належних та допустимих доказів користування відповідачкою кредитними коштами, апеляційний суд відхиляє, оскільки АТ «Акцент-Банк» довело відкриття ОСОБА_1 карткового рахунку, видачу кредитних карток, користування кредитними коштами, при цьому відповідачем вказані обставини не спростовані. Стороною відповідачки не надано належних доказів на спростування факту користування кредитними коштами, отримання кредитної картки №6596214.

Доводи апеляційної скарги щодо упередженості суду , оскільки в ухвалі Долинського районного суду від 07 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про витребування доказів та надання переваги стороні позивача не заслуговують на увагу, оскільки зазначення в ухвалі суду про те, що стороною позивача надано всі докази не свідчить про упередженість суду. Під час вирішення клопотання про витребування доказів суд першої інстанції вислухав думку всіх учасників справи і представником позивача було зазначено, що стороною позивача надано всі документи, які в них є, що підтверджується технічним записом судового засідання від 07.01.2025 року.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2020 року слід змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.05.2020 року, стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» з10928, 51 грн до 7937, 60 грн.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви АТ «Акцент Банк» сплачено судовий збір у розмірі 3028, 00 грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 3768,57 грн.

Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Провівши взаємозалік судового збору, остаточно з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 343, 80 грн, тому оскаржуване рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2020 року у розмірі 7937, 60 грн.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судового збору у розмірі 2512, 38 грн скасувати.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 343, 80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта