Справа № 216/2767/24
провадження 2-п/216/6/25
УХВАЛА

іменем України

24 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривий Ріг матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12 листопада 2024 року по справі №216/2767/24 за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді вказана цивільна справа за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по справі за позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада2024 року прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по справі за позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрально-Міського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 26 грудня 2024 року визначено головуючу суддю у справі: Цимбалістенко О.В. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стало Рішення Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року № 3509/0/15-24, яким суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року справу прийнято до провадження судді Цимбалістенко О.В. та призначено розгляд на 24 березня 2025 року о 09 год. 00 хв.

Аргументи сторін

Відповідач ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи № 216/2767/24 відсутні підтвердження направлення судових повісток. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було отримано позовну заяву та додатки до неї. Таким чином, відповідач у справі, не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що відповідач позовної заяви не отримував, про судові засідання не повідомлявся.Отже відповідач у справі, був позбавлений скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву до суду першої інстанції та викласти усі заперечення щодо позовним вимог акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та надати докази по спірним правовідносинам.

При стягненні заборгованості по відсотках, поза увагою суду залишилась та обставина, що позивачем, акціонерним товариством ««ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», надано розрахунок заборгованості по процентам, який не відповідає обставинам справи та вимогам Договорів. Також зазначає, що відповідач у справі, Досудову вимогу про дострокове повернення кредиту не отримував.

У зв`язку з чим відповідач просив суд:

- Скасувати заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року по справі № 216/2767/24 за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- Призначити справу № 216/2767/24 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача повідомлений про дату та місце розгляду заяви, скерував заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у якому вказує, що відповідач не надав жодних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які можуть слугувати підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 144609,89 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2422.40 грн.

Ухвалюючи заочне рішення, суд врахував положення частини 4 статті 223 ЦПК України, зокрема: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Крім того, суд керувався положеннями частини 1 статті 280 ЦПК України, згідно з якою:

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 суд взяв до уваги докази, надані Банком про те, що між акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

- 31.07.2020 року кредитний договір №801, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 50000 грн.;

- 24.12.2021 року кредитний договір №301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 40348 грн.

Відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 склала:

- По кредитному договору від 31.07.2020 № 801 - 81431.95 (вісімдесят одна тисяча чотириста тридцять одна гривня 95 копійок) грн., з яких: 49917.57 грн. - заборгованість за кредитом; 31514.38 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;

- По кредитному договору від 24.12.2021 № 301- 63177.94 (шістдесят три тисячі сто сімдесят сім гривень 94 копійки) грн., з яких: 37958.19 грн. - заборгованість за кредитом; 5.88 грн. - заборгованість процентами; 25213.87 грн. - заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.02.2024 склала 144609,89 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була

Мотиви та висновок суду

Судом встановлено, що спірне заочне рішення ухвалено 08 жовтня 2024 року. Відповідач не отримував копію рішення суду і з матеріалами справи ознайомлений представник відповідача за довіреністю 06 листопада 2024 року та відповідно відповідач звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення 12 листопада 2024 року року.

Щодо скасування заочного рішення суду

Суд в ухвалі про відкриттяівідповідно до вимог статті 274 ЦПК України призначив розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище положення закону, у заяві про скасування заочного рішення відповідач має зазначити: 1) чому він не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки і які докази підтверджують поважність причин його неявки; 2) чому він не подав відзив на позовну заяву і які поважні причини існували, що перешкоджали подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк; 3) які заперечення (докази) проти позову існують., і що ці докази мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Що причин неявки та неподання відзиву:

Суд відхиляє аргументи Відповідача про те, що він позовної заяви не отримував, про судові засідання не повідомлявся у зв`язку з чим ним не було подано відзиву на позовну заяву, виходячи з наступного.

Розгляд цієї справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 11).

За змістом частини 1 статті 128 ЦПК суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд на підставі частини статті 128 ЦПК України повідомив сторін про відкриття провадження у справі, та запропонував відповідачеві подати відзив на позовну заяву, надіславши на адресу реєстрації відповідача копію ухвали.

Згідно з частиною 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Стороні відповідача ( ОСОБА_1 ) скерована копія ухвали суду про відкриття провадження та за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.

Поштова кореспонденція, а саме, ухвала суду про відкриття провадження із зазначенням дати судового засідання та повідомлення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, скерована за адресою реєстрації АДРЕСА_1 повернулась на адрес суду 01 серпня 2024 року із відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.13).

Суд звертає увагу, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Тобто, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повісткиу зв`язку «відсутній за вказаною адресою» (а.с. 13) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. (Постанова ВП ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18).

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Статтею 223 ЦПК визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про відкриття судового провадження щодо нього, а так само й про перебування в проваджені суду, а так само й про необхідність подання відзиву, та про дату першого судового засідання, що свідчить про необгрунтованість його посилань на те, що суд не повідомляв його про розгляд справи.

Суд 14 серпня 2024 року відклав розгляд справи, та повідомив відповідача шляхом надіслання судової повістки про виклик на зазначену у позовній заяві адресу його місця проживання, яка повернулась на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 16).

Щодо невручення копії позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було дотримано вимоги ст. 177 ЦПК України та відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками, про що свідчить список відправлень № 20240205 код п/п 793 та опис вкладення до «Укрпошта стандарт»

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки сторони до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21).

Тому суд відхиляє твердження відповідача, що він не повідомлявся належним чином про судові засідання, що узгоджується з вимогами статті 128 ЦПК України. Заявником по справі не представлено суду жодного доказу, які б перешкоджали йому подати відзив на позовну заяву, та докази в обгрунтування неправомірності вимог Банку.

Суд звертає увагу, що до поважних причин неможливості подати відзив, які могли б бути підставою для скасування заочного рішення, могли б належати: тривала хвороба, що унеможливлює (підтверджена медичними документами); перебування в іншому місці, наприклад, у відрядженні або за кордоном (підтверджено документами); наявність непереборних обставин (форс-мажору), таких як стихійне лихо, підтверджене актами компетентних органів.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено за умови:

- відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено вище, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі (а.с. 13,16).

Крім того, відповідач у своїй заяві не покликається на наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім іншого, стороною відповідача також не виконана одна із умов положень статті 288 ЦПК України, а саме у заяві про скасування заочного рішення відповідач не довела, що на момент ухвалення заочного рішення 08 жовтня 2024 року існували обставини, які могли б вплинути на результат справи. Наприклад докази, які суд не врахував та/або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідач лише зазначила, що суд не взяв до уваги надані розрахунки заборгованості по процентам, які не відповідають обставинам справи та вимогам Договорів. Суд звертає увагу, що розрахунки мають табличну форму та містить детальну інформацію відносно: - графіку повернення тіла кредиту та процентів з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; - відомості щодо фактичної суми погашення Відповідачем кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; - залишок непогашеної суми за кожним платежем. Жодним нормативним актом, у тому числі нормативно-правовими актами НБУ не затверджений зразок документу «Розрахунок заборгованості». Розробка такого роду документу віднесена до компетенції кожної банківської установи.

Надані відповідачу та суду Розрахунок заборгованості є формою, встановленою Банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості клієнта-боржника з метою надання до суду в якості доказів при ініціюванні судового провадження.

Відповідач не довів, що розрахунки Банка є невідповідними та не надав власних контр-розрахунків. Також Відповідач не надав документальних доказів, які свідчать про погашення заборгованості.

Відносно досудової вимоги Банка, на яку посилається відповідач суд зазначає.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів. Вказаною нормою ЗУ «Про споживче кредитування» не обмежується право Банку на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості до отримання. Позичальником письмової вимоги.

Банк зобов`язаний направити письмову вимогу про дострокове погашення кредиту, проте не зобов`язаний чекати одержання такої вимоги Позичальником. Тому що отримання листів Позичальником перебуває поза межами котролю Банку.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 р. справа №911/3142/19: «направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника». Крім того, право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених прав є безумовним та не може бути обмеженим будь яким чином, зокрема, бажанням чи не бажанням Позичальника з`являтись до поштового відділення для отримання кореспонденції.

Окрім того відповідачу були надіслані письмові вимоги щодо погашення заборгованості (лист від 01.02.2024, Вих. № КНО-44.2.2/74).

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі вищевикладеного, суд, оцінивши всі доводи заяви відповідача ОСОБА_1 , враховуючи вимоги ст. 287 ЦПК України щодо повноважень суду за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не вбачає достатніх підстав для скасування заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року та відмовляє заявникові в перегляді заочного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст.287 ЦПК Україниу результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст.260-261,284-288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12 листопада 2024 року по справі №216/2767/24 за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО