Справа № 490/274/25
н/п 2/490/1653/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., представниці позивача ОСОБА_1 - адвоката Ротар А.Л., представниці відповідача ОСОБА_2 - адвоката Літкової Л.В., розглянув у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

15.01.2025 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Ухвалою судді Центрлаьного районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від 20.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

22.04.2025 року представницею відповідачки ОСОБА_2 - адвокатом Літковою Л.В. подано до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки на думку представниці відповідачки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В обгрунтування необхідності закриття провадження у справі в заяві зазначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 497 ЦПК України). Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися (ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

У зв`язку з цим юрисдикція справи має визначатися відповідно до п. 1 ст. 5 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року залежно від звичайного місця проживання дитини, яке встановлюється на підставі обставин кожної конкретної справи. Така позиція висловлена і в Постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 760/18630/22 (провадження № 61-6796св24).

На момент звернення до суду дитина проживає на території Королівства Іспанія де народилась. При цьому на території України дитина не проживала жодного дня. На цей час, дитина відвідує навчальний заклад на території іноземної держави. Зважаючи на те, що дитина народилася в Королівстві Іспанія, постійно там проживає, на час звернення до суду з цим позовом та відкриття провадження у справі, звичайним місцем проживання дитини залишається Королівство Іспанія, цей спір має розглядатись за правилами судочинства країни де постійно проживає дитина.

З урахування наведеного вище, представниця відповідачки просить суд закрити провадення у даній справі.

05.05.2025 року представниця позивача ОСОБА_1 - адвокат Ротар А.Л. надала до суду заперечення на заяву про закриття провадження у справі в яких зазначила що справа щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства та відповідно до наявного документа у позовній заяві, а саме: «Витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання» №4813-1, виданим Центральним районним відділом у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, представниця позивача вважає, що територіальна підсудність цієї справи відповідає вимогам чинного законодавства України, а процесуальні рішення, що були прийняті є законними.

На думку представниці позивача відповідачкою не було надано відповідного документального підтвердження наявності спору в суді Королівства Іспанії між тими самими сторонами з тим самим предметом спору, а саме: щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Зі змісту доданих представницею відповідачки до заяви про закриття справи додатків вбачається за можливе лише встановити, що предметом спору є «Розірвання шлюбу»

Таким чином, докази які були додані стороною відповідачки, на думку представниці позивача не встановлюють наявність обставин встановлених п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за яких має бути закрито провадження у справі.

07.05.2025 року представниця Виконавчого комітету Миколаївської міської ради як органу опіки та піклування - Золотар С.В. надала до суду заяву в якій просила слухання справи 13.05.2025 року о 16:30 проводити у її відсутність, підготовка висновку органу опіки і піклування щодо данного спору триває.

В підготовчому засіданні представниця відповідачки підтримала клопотання про закриття провадження з підстав наведених в ньому та просила провадження у справі закрити.

В підготовчому засіданні представниця позивача проти закриття провадження у справі заперечувала з підстав наведених у запереченнях наданих суду 05.05.2025 року.

Суд, заслухав пояснення учасників справи, вивчив матеріали справи та зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Марбельї, Малага, Іспанія та є громадянином України, батьками є: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

Весь час з моменту народження малолітній ОСОБА_3 проживає в Іспанії, при цьому, протягом 2020-2021 та 2021-2022 навчальних років відвідував приватний дитячий садок під назвою (ПАНАТІНА БАНУС БЕЙБІ СКУЛ), розташований у м. Пуерто-Банус.

Протягом 2022-2023 навчального року малолітній ОСОБА_3 навчався у приватній школі Сан-Хосе.

Наразі малолітній ОСОБА_3 навчається у державній школі Центру ранньої та початкової освіти імені Мігеля Ернандеса у м. Сан-Педро-Альканта.

Як вбачається з Довідки про спільне проживання, виданої Муніципальною радою міста Марбелья, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 05 березня 2026 року мешканцем Муніципального округу міста Марбелья. Разом з ним в житловому приміщені: АДРЕСА_2 зареєстровані і проживають ОСОБА_7 (дата реєстрації 28.06.2018 року), ОСОБА_8 (дата реєстрації 25.10.2018 року), ОСОБА_9 (дата реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Довідка видана 15 лютого 2023 року.

Також з матеріалів справи вбачається, наявність провадження про розірвання шлюбу в судовому порядку 48/2024 від 10/03/2025 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , в якому відповідно до вимог процесуального закону Королівства Іспанія вирішуються питання приватноправових відносин подружжя, в тому числі й зобов`язань утримання малолітньої дитини.

При цьому, суд зазначає, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 497 ЦПК України).

Преамбулою Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» наведено визначення поняття "приватноправові відносини" - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право», цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4) виконання судових доручень;

5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

При цьому, підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися (частина перша статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Україна згідно із Законом від 14 вересня 2006 року № 136-V є учасницею Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей (далі - Гаазька конвенція про батьківську відповідальність 1996 року).

При цьому, сферою застосування Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року є питання набуття, здійснення, припинення чи обмеження батьківської відповідальності, а також її делегування, права опіки, в тому числі права стосовно піклування про особу дитини та, зокрема, право визначати місце проживання дитини, а також права на спілкування, у тому числі право брати дитину на обмежений період у місце інше, ніж звичайне місце проживання дитини.

Пунктом а) статті 1 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року встановлено, що цілями цієї Конвенції є визначити державу, органи якої мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майна дитини.

Згідно статті 2 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року, Конвенція застосовується до дітей з моменту їхнього народження до досягнення ними 18 років.

Пунктом b) статті 3 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року встановлено, що заходи, згадані у статті 1, можуть стосуватися права опіки, у тому числі права стосовно піклування про особу дитини та, зокрема, право визначати місце проживання дитини, а також права на спілкування, у тому числі право брати дитину на обмежений період у місце інше, ніж звичайне місце проживання дитини.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року судові або адміністративні органи Договірної держави звичайного місця проживання дитини мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майно дитини.

При цьому, в статті 8 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року зазначено, що як виняток, якщо орган Договірної Держави, який має юрисдикцію відповідно до статей 5 або 6, вважає, що орган іншої Договірної Держави здатний краще в конкретному випадку визначити найвищі інтереси дитини, він може або

- звернутися до іншого органу, безпосередньо або за допомогою центрального органу своєї Держави, з проханням здійснити свою юрисдикцію вживати такі заходи захисту, які вважає за необхідні, або

- зупинити розгляд справи та запропонувати сторонам подати таке прохання до органу тієї іншої Держави.

З урахуванням наведеного вище, судом встановлено, що:

предметом спору у справі №490/274/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування є питання про визначення місця проживання дитини - малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання дитини;

малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився та весь час проживає в муніципалітеті Марбелья у провінції Малага Іспанії, що з урахуванням обставин встановлених судом - є звичайним місцем проживання дитини;

батьки малолітнього ОСОБА_10 - відповідачка та позивач (який і просить визначити місце проживання дитини разом з собою) постійно проживають в Іспанії;

з урахуванням пункту b) статті 3 та пункту 1 статті 5 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року, судові або адміністративні органи держави звичайного місця проживання дитини - Іспанії, мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майно дитини, в даному випадку - право визначати місце проживання дитини;

відсутнє звернення судового або адміністративного органу держави звичайного місця проживання дитини - Іспанії, до Центрального районного суду міса Миколаєва з проханням здійснити свою юрисдикцію вживати такі заходи захисту, які вважає за необхідні.

Тобто, з урахуванням наведеного, підсудність національним судам України спору щодо визначення місця проживання дитини - малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , звичайним місцем проживання якого є Іспанія, не узгоджуються із положеннями пункту b) статті 3 та пункту 1 статті 5 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

У цій справі вирішення вимог позивача ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не належить до юрисдикції національних судів України, а за такого, оскільки вказані обстави встановлені під час розгляду цивільної справи, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Натомість, щодо вимог позову в частині стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання дитини, судом встановлено відсутність передбачених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст.ст. 255, 200, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представниці відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Літкової Л.В. про закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Провадження у справі №490/274/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, в частині вимог про визначення місця проживання дитини - малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін