Провадження № 2/175/2254/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 травня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретареві Кальченко Ю.О.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, вищезазначену позовну заяву було розподілено до провадження судді Бойка О.М.

В позовних вимогах просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 53808,37 грн.

В обґрунтування якого вказали, що 26 червня 2021 року о 16:15 в м. Дніпро по проїзду ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху перевищив встановлену швидкість руху, обмежену дорожнім знаком 3.29 та 78 км/год., внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому вказаним судовим рішенням було встановлено факт порушення Відповідачем, як водієм транспортного засобу «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п.12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП.

Відповідно до абз.4 п.4 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі ««Совтрансавто Холдинг» проти України», а також у рішенні ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів, щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з відомостями Централізованої бази даних МТСБУ, даними повідомлення про ДТП та довідки НПУ про обставини ДТП вбачається, що винуватець ДТП, а саме: Відповідач керував автомобілем «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка».

Тому, 27.09.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копії документів, що підтверджували його право власності на автомобіль та правомірність керування автомобілем на момент ДТП. Крім того, до заяви було долучено копію полісу ОСЦПВ з терміном дії 08.09.2020-07.09.2021 щодо пошкодженого автомобіля (тобто чинного на момент ДТП). Копії заяви, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу, посвідчення водія додаються. Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого автомобіля) МТСБУ було відкрито регресну справу № 77073.

Згідно з Висновком № 211/21А від 04.08.2021 року транспортний засіб «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу (140 272,72 грн.) перевищувала вартість автомобіля до ДТП (137 522,15 грн.).

Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1 500,00 грн., що підтверджується доданою копією платіжної інструкції №1103024 від 30.08.2021 року. Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З метою захисту своїх прав та інтересів Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень, відзиву проти позову тому суд, відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 26 червня 2021 року о 16:15 в м. Дніпро по проїзду Гальченка ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху перевищив встановлену швидкість руху, обмежену дорожнім знаком 3.29 та 78 км/год., внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 року Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому вказаним судовим рішенням було встановлено факт порушення Відповідачем, як водієм транспортного засобу «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п.12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП.

Відповідно до абз.4 п.4 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі ««Совтрансавто Холдинг» проти України», а також у рішенні ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів, щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з відомостями Централізованої бази даних МТСБУ, даними повідомлення про ДТП та довідки НПУ про обставини ДТП вбачається, що винуватець ДТП, а саме: Відповідач керував автомобілем «Mitsubіshi», д.н.з. НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка».

Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Обов`язок обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладений на водіїв також положеннями п.п. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України і ст.16 Закону України «Про дорожній рух».

Однак, всупереч зазначеним вимогам закону цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП застрахована не була.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону № 1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Тому, 27.09.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копії документів, що підтверджували його право власності на автомобіль та правомірність керування автомобілем на момент ДТП. Крім того, до заяви було долучено копію полісу ОСЦПВ з терміном дії 08.09.2020-07.09.2021 щодо пошкодженого автомобіля (тобто чинного на момент ДТП). Копії заяви, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу, посвідчення водія додаються. Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого автомобіля) МТСБУ було відкрито регресну справу № 77073.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На виконання своїх обов`язків, передбачених п.34.1 ст.34 Закону № 1961-IV, МТСБУ направило свого представника (працівника або експерта) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 13.07.2021 року, та проведення авто-товарознавчого дослідження було складено Висновок № 211/21А від 04.08.2021 року.

Згідно з Висновком № 211/21А від 04.08.2021 року транспортний засіб «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу (140 272,72 грн.) перевищувала вартість автомобіля до ДТП (137 522,15 грн.).

Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньотранспортної пригоди.

Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1 500,00 грн., що підтверджується доданою копією платіжної інструкції №1103024 від 30.08.2021 року. Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Тому, для здійснення розрахунку вартості КТЗ «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП та розміру регламентної виплати було розміщено інформацію про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи.

Вартість надання вказаних послуг становила 1 519,68 грн., що підтверджується доданою копією платіжної інструкції № 1104688 від 16.09.2021 року, в якій вказано номерний знак транспортного засобу та номер регресної справи, щодо яких проводилось дослідження. На підставі вказаних вище норм права, з врахуванням отриманої інформації МТСБУ було здійснено розрахунок розміру регламентної виплати, відповідно до якого залишкова вартість автомобіля становила 40 789,57 грн.; а розмір збитку 96 732,58 грн. (різниця між вартість авто до та після ДТП).

Крім того, МТСБУ було встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2021 року ОСОБА_3 також було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, щодо ДТП, яка мала місце 26.06.2021 року о 16:15 год.

Зокрема, таким судовим рішенням встановлено, факт порушення ОСОБА_3 вимог п.10.2 ПДР України.

Тобто, рішеннями суду, які набрали законної сили, встановлено обопільну вину двох учасників ДТП, що є підставою для застосування п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог усталеної судової практики судів усіх інстанцій (в тому числі постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року справа № 752/16797/14-ц провадження № 14-80 цс 19) при обопільній вини двох водіїв-учасників ДТП, встановлюється рівноцінність їх ступеня їх вини, а відповідно і відсоткове співвідношення 50/50.

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону № 1961-IV у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Тобто, так як розмір шкоди заподіяної ОСОБА_3 , як власнику пошкодженого транспортного засобу «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , становив 96 732,58 грн., то на МТСБУ покладався обов`язок по відшкодуванню такого розміру шкоди (96 732,58 грн. (розмір шкоди) / 2 (кількість осіб винуватців ДТП) = 48 366,29 грн.

Зазначена шкода, у визначеному спеціалістом розмірі, потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була. При цьому договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та Відповідачем не виникало. Приписами ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон № 1961-IV, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, з урахуванням лімітів страхової відповідальності та інформації, наявної в розпорядженні МТСБУ, останнє 13.01.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 48 366,29 грн. за шкоду заподіяну в результаті фізичного знищення транспортного засобу (50%). Така виплата була здійснена на підставі наказу МТСБУ № 3/332 від 11.01.2022 року, що підтверджується доданими копіями даного наказу, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 10.01.2022 року та платіжної інструкції № 300087.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, покладається в повному обсязі на особу, яка її завдала. Відповідно до абз.2 п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 2 ст.22 ЦК України, встановлює, що до збитків належать в тому числі і втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Приписами ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до Відповідача. Тобто, Позивач набув право вимоги, яке потерпіла особа ( ОСОБА_3 ) мала до Відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1196 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я підлягає відшкодуванню на підставах, встановлених статтями 1166 та 1187 цього Кодексу.

Згідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, таким чином у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи те, що на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_4 є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою завданою потерпілому є безпосередній зв`язок, така шкода була відшкодована МТСБУ, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача підлягає стягненню в порядку регресу сума сплаченого майнового відшкодування у розмірі 41084,05 грн., як з водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь МТСБУ підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 274, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 53808,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму судових витрат у розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко