Справа № 539/3054/24
Провадження № 2/539/68/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Гуменюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання Коновал Т.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.03.2024 року відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1 , що належить їм на праві власності, із приміщення квартири, яка розташована у АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_6 . Причиною затоплення стало, стало те, що відповідач вчасно не вимкнув кран водопостачання.

Внаслідок затоплення, у квартирі позивачів було завдано пошкодження у кімнатах, кухні, ванній кімнаті, вбиральні, коридорі, що підтверджуються Актом обстеження №350 від 22.03.2024 року, який було складено комісією будинкового комітету будинку АДРЕСА_3 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №15, яку було виконано 16.07.2024 року, вартість ремонтно-будівельних робіт розмір завданої матеріальної шкоди) квартири АДРЕСА_1 на час дослідження складає 61 393,81 гривень.

Крім того, позивачі стверджують, що внаслідок негативних емоцій та душевних страждань, яких вони зазнали внаслідок знищення та пошкодження належного майна, їм було завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють у 30000 гривень.

Просять стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 матеріальну шкоду, що завдана внаслідок залиття квартири у розмірі 61393,81грн. по 20464,66грн. кожному, моральну шкоду в розмірі 30000 грн. по 10000грн. кожному, а також витрати по сплаті судового збору, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрати за надання правничої допомоги.

01.08.2024 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області відкрито провадження справі та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

30.08.2024 представником відповідача ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Сторона відповідача звертає увагу на те, що відповідач не був присутнім при складанні акту обстеження квартири та при обстеженні квартири експертом, що змушує відповідача ставити під сумнів об`єктивність результатів обстеження, а тому вважає, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами розмір завданих збитків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 22.03.2024 року приблизно о 15год їй зателефонувала її дитина і повідомила про залиття квартири. Приїхавши додому, покликала сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та сусіда з другого поверху ОСОБА_9 , які заходили в квартиру та бачили наслідки залиття. Вона покликала дружину власника квартири, звідки відбулося затоплення, ОСОБА_10 , та попросила вибачення сказала давай відшкодую, проте вона сказала їй йти звідки прийшла, вважала що в цьому немає сенсу, після цього вона звернулася до експерта, що провела експертизу, було визначено що сума збитків 60000 грн., вона повідомила про це дружину ОСОБА_11 , на що вона відповіла щоб я зверталася до суду. Відповідача було повідомлено про проведення експертом огляду квартири і запропоновано бути присутнім при огляді квартири коли був експерт, проте його дружина ОСОБА_10 сказала що її чоловік хворий, а вона перебуває на роботі. Експертизу було розпочато 02.04.2024року, 16.04.2024року нею було запропоновано відшкодувати 60000грн, експертиза проведена 16.07.2024року. Також зазначила, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає її сім`я, мати ОСОБА_4 та її сестра ОСОБА_5 у квартирі не проживають, однак коли сталося затоплення вони приїжджали на квартиру, так є її співласниками. Також зазначила, що при складенні Акту квадратуру брали із технічної документації на квартиру, Акт був складений на наступний день після затоплення 23.04.2025року, однак староста був присутній у квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 23.04.2024року проставив свій підпис та печатку у Акті.

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на задоволенні вимог, зазначивши, що за фактом залиття квартири, було складено Акт обстеження №350 від 22.03.2024 року у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а розмір завданої шкоди визначено Висновком експерта ОСОБА_12 №15 від 16.07.2024 року. Вважає, що оскільки квартира належить трьом власникам, то матеріальна шкода завдана залиттям квартири всім власникам, а не лише ОСОБА_1 , так само як і моральна шкода, оскільки всі вона зазнали хвилювань, негативних емоцій та душевних страждань з приводу пошкодження їх майна.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що мав місце факт затоплення квартири, так як у його квартирі зірвало кран, проте не погоджується з розміром завданих збитків, оскільки він не був присутнім при складанні Акту та проведенні експертизи. Про проведення експертизи не знав та не повідомлявся. Вказав що у день коли це трапилося, дружина пішла до квартири позивачів проте за поріг її не пустили, тому оцінити маштаби затоплення як і збитків не могли, намагалися вийти на контакт із ОСОБА_1 , найти взаєморозуміння, результатів це не дало, це був вже не перший випадок затоплення зі слів ОСОБА_1 , проте вона нічого не показувала, були лише словесні нарікання. Акт складений комісією він побачив вже коли було подано позов до суду. А про те, що 02.04.2024року експертом буде проведено дослідження не було відомо, в цей день він був на роботі. Власником квартири АДРЕСА_4 є він, у квартирі проживає його сім`я, із дружиною ОСОБА_10 він спільно приймає рішення, вона пропонувала ОСОБА_1 відшкодувати шкоду, проте вона не хоче із ними спілкуватися.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що дружина відповідача неодноразово пропонувала прийти до квартири позивачки ОСОБА_1 з метою врегулювання питання відшкодування шкоди в добровільному порядку, проте позивачка ОСОБА_1 постійно відмовляла, в результаті все звелося до того що вона хотіла щоб їй відшкодували 60000грн., однак відповідач був позбавлений можливості оцінити збитки, в цілому після затоплення квартиру він не бачив. Відповідач усвідомлює, що збитки потрібно відшкодувати і готовий їх відшкодувати, однак у огляді квартири йому було відмовлено, коли був експерт, було висловлено прохання провести огляд у інший день так як він на роботі, однак йому повідомили, що при обстеженні обійдуться без нього, коли запропонував зробити ремонт то позивач сказала що не потрібно. Зазначив, що частково визнають позов, однак не погоджується із розміром матеріальної шкоди, оскільки квартиру після залиття не бачили, тому не могли оцінити завдані збитки, вважають моральну шкоду не доведеною, витрати на проведення експертизи визнають, а витрати на правничу допомогу вважають завищеними.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в квартирі АДРЕСА_5 і є сусідом сторін у справі. Будучи вдома почув шум в під`їзді, коли вийшов з квартири побачив сусідку ОСОБА_1 , яка була у розпачі, зайшовши до неї в квартиру побачив залиті стіни, шпалери пообвисали, із стелі капала вода на електричні прибори. Затоплення відбулося у залі, кухні, спальні, коридорі та ванній та туалеті, шпалери висіли, штукатурка відслоїлася і двері не закривалися. Сусід ОСОБА_8 теж там був, сказав що перекрив воду, коли він зайшов у підвал там був душ, все залито. Мати та сестра ОСОБА_1 теж приїздили, були розчаровані. Також він бачив як ОСОБА_10 заходила у квартиру, при розмові він не був присутній, так як пішов у підвал. Він був присутнім при складанні Акту обстеження №350 та повідомив, що Акт складався на наступний день після затоплення, тобто 23.03.2024 року біля 12год., були присутніми також ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , заміри ним не робилися, квадратні метри були взяті із документації на квартиру, ініціювала складення Акту ОСОБА_1 , акт він підписав.

Свідок ОСОБА_8 дав наступні показання, у день коли відбулося затоплення, дитина ОСОБА_1 ОСОБА_13 , постукала до нього у двері квартири і сказала що їх затопило, зателефонували мамі, а також дружині відповідача, яка сказала що вона на роботі, він пішов у підвал та перекрив воду, у квартиру до відповідача не підіймався, у квартиру позивачів він заходив перший, вода текла у всіх кімнатах, підлога була затоплена, дружина відповідача далі порогу квартири позивачів не заходила, ким саме складався Акт йому не відомо, особисто він замірів не здійснював, лише підписав Акт, у день коли відбулося затоплення він не складався.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною відповідача ОСОБА_6 . 22.03.2024року їй зателефонував сусід ОСОБА_8 та попросив перекрити воду, вона в той час була на роботі. Приблизно о 14год. у квартиру постукала ОСОБА_1 сказала глянути що ми наробили. Вона спустилася у її квартиру, по стіні лилася вода, була у коридорі, спальні, кухні, вітальню не бачила, запитала може допомогти прибрати воду, попросила вибачення, намагалася врегулювати все, однак ОСОБА_1 сказала «йди звідси», потім писала може прийдемо до тебе, однак вона сказала «що ти там не бачила», чоловік із ОСОБА_1 не спілкувався, лише вона. Акт у день затоплення не складався, староста на наступний день казав може б ми примирилися, вона відповідала, що не проти, однак цього не відбулося. ОСОБА_1 принесла старості готовий Акт, у сільській раді він не друкувався, у день коли приїхав експерт їй зателефонували, спитали де чоловік, вона відповіла що на роботі, сказали що буде робитися оцінювання збитків, щоб підійти у квартиру ОСОБА_1 , вона відповіла, що на уроках і немає можливості, хіба пізніше, або у інший час, а 23.04.2024року ОСОБА_1 написала, що хоче щоб ми відшкодували 60000грн., або вона подає в суд, вона відповіла подавай. У квартирі де вона проживає із чоловіком, була мокра підлога у ванній кімнаті, чоловік замінив змішувач у ванній кімнаті, бо він зламався, думає що вода лилася із місця між трубою та змішувачем, вона не заперечує того факту що затоплення відбулося через поломку змішувача води.

Свідок ОСОБА_14 дала наступні показання, 22.03.2024року вона бачила як ОСОБА_10 сиділа засмучена на лавочці, сказала що ОСОБА_1 не хоче з нею контактувати, додзвонитися вона до неї не може і у квартиру не пускає, чи була вона у неї в квартирі їй не відомо.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5

При чому, як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на житло від 06.10.2000 року виданого Виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та витягів з Державного реєстру речових прав від 15.07.2024року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 на праві спільної часткової власності належить по 1/4 квартири. Після смерті ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну йому 1/4 частки цієї ж квартири успадкувала його дружина ОСОБА_4 , що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.06.2024 року, зареєстрованим у реєстрі №1209 та витягом з Державного реєстру речових прав від 25.06.2024року. З огляду на зазначене ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , ОСОБА_5 належить по1/4 вказаної квартири.

Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

06.06.2024року на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт ФОП ОСОБА_17 , згідно якого загальна площа квартири 63,8кв.м., житлова площа квартири 30,1 кв.м., у квартирі наявні: коридор 8,5 кв.м., туалет 1, 4 кв.м, ванна кімната 2,4кв.м., кухня 9,1 кв.м., шафа 0,6кв.м., кімната 16,4 кв.м., шафа 1,5кв.м., кімната 13,7 кв.м., лоджія 10,2 кв.м.

Як встановлено у судовому засіданні 22.03.2024 року відбулося залиття квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно довідки ЦНАП ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 30.07.2024року ОСОБА_6 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Акту обстеження №350 від 22.03.2024 року, «комісія у складі ОСОБА_9 жителя АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 - жителя АДРЕСА_8 , ОСОБА_7 - жителя АДРЕСА_8 , склали цей акт про те, що за адресою: АДРЕСА_6 . під час обстеження квартири АДРЕСА_9 комісія виявила, що власниками квартири АДРЕСА_10 , яка знаходиться поверхом вище було здійснено залиття квартири ОСОБА_1 . Мешканці квартири АДРЕСА_10 власником якої є ОСОБА_6 не вимкнули кран водопостачання. В зв`язку з залиттям квартири були завдані наступні пошкодження:

1) 1-а кімната 16,4 кв.м. - залита стеля, яка оздоблена гіпсокартоном, покрутило двері та пошкоджено електропостачання;

2) 2-а кімната 13,7 кв.м. - залита стеля, яка оздоблена гіпсокартоном;

3) кухня 9,1 кв.м. - відпали пластикові кубики, багети і шпалери, покрутило підлогу, вийшла з ладу електропроводка;

4) ванна кімната 2,4 кв.м. - залитий пластик, покрутило двері, вийшла з ладу електропроводка;

5) вбиральня 1,4 кв.м. - залитий пластик покрутило двері, вийшла з ладу електропроводка;

6) коридор 8,5 кв.м. - пошкоджена стеля, стіни, покрутило підлогу, вигоріла проводка.

Акт підписаний членами комісії та затверджений старостою Ігорем Яременко.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил та роз`ясненнях Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Суд звертає увагу на те, що в Акті зазначені причини залиття квартири АДРЕСА_6 ., а саме: «мешканці квартири АДРЕСА_10 власником, якої є ОСОБА_6 не вимкнули кран водопостачання». Під час судового розгляду справи судом встановлено, що члени комісії не обстежували квартиру АДРЕСА_2 , з огляду на що достеменно вказати в акті причину залиття квартири АДРЕСА_1 , не могли. Більше того у судовому засіданні встановлено, що зміст Акту склала сама позивач ОСОБА_1 на наступний день після залиття квартири по наявній у неї технічній документації, а члени комісії будинкового комітету будинку АДРЕСА_3 , у складі ОСОБА_9 жителя АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 - жителя АДРЕСА_8 , ОСОБА_7 - жителя АДРЕСА_8 , лише проставили свої підписи в Акті, жодних замірів за наслідками пошкодження квартири ними здійснено не було, Акт затверджений старостою Ігорем Яременко, який як з`ясувалося в судовому засіданні також не був присутній у квартирі на дату зазначену у Акті, затвердив Акт печаткою та проставив підпис на наступний день. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Отже, зазначена в акті про залиття причина залиття квартири АДРЕСА_6 , а саме що мешканці квартири АДРЕСА_10 не вимкнули кран водопостачання, не може вважатися достовірною. Крім того, в судовому засіданні встановлено і те, що Акт складений без участі власника (наймача, орендаря) квартири АДРЕСА_4 , чи його представника так і двох інших власників квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Неналежно складений акт про залиття квартири є недопустимим доказом та не може бути прийнятий судом. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 в справі №2-1974/11, від 10.05.2018 в справі №465/2120/14-ц, в постанові Верховного Суду України від 23.08.2017р. № 6-2125цс16.

Отже суд приходить до висновку, що акт про залиття від 22.03.2024 не відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, складений із численними порушеннями заднім числом позивачем ОСОБА_1 , у ньому відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, а тому суд вважає його недопустимим доказом.

Водночас як відповідач ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_10 визнали той факт що затоплення квартири АДРЕСА_1 відбулося через поломку змішувача води у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , де вони мешкають.

Як вбачається із довідки виданої Академічним ліцеєм ім.Братів Шеметів Лубенської міської ради Лубенського району №1-26/161 від 28.08.2024року ОСОБА_6 02.04.2024року був присутній на робочому місці, проводив уроки.

Згідно довідки виданої Українською класичною гімназією Лубенської міської ради Лубенського району №239 від 28.08.2024року ОСОБА_10 02.04.2024року була на своєму робочому місці.

02.04.2024 року між позивачем ОСОБА_1 та судовим експертом Авдєєвою Н.М укладено договір №15 про дослідження квартири АДРЕСА_9 .

Перед експертом ОСОБА_12 було поставлено запитання який розмір завданої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття, згідно Акту від 22.03.2024 року?

При виконанні експертизи використовувалися наступні документи:

-копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 №3919 у реєстраційній книзі виготовлений Лубенським Міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 06.10.2000;

-копія свідоцтва на право власності на житло видане згідно розпорядження органу приватизації Виконавчого комітету Войнихівської сільської ради №87 від 03.10.2000;

-копія акту обстеження №350 затверджений старостою Ігорем Яременко від 22.03.2024.

За результатом проведеної експертизи, згідно висновку експерта №15 вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири АДРЕСА_1 складає 61393,81 грн.

Досліджуючи вказаний документ представник відповідача зауважив, що обстеження квартири експерт проводив без присутності відповідача чи його дружини, що змушує відповідача поставити під сумнів об`єктивність результатів обстеження та розмір завданої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття 22.03.2024 року, що визначений згідно Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №15 виконаного 16.07.2024року, окрім того він не погоджується із тими одиницями виміру, що зазначені у квадратних метрах. Для комісійного огляду квартири та складання акту обстеження № 350 від 22 березня 2024 року, ні відповідач, а ні члени його сім`ї позивачем не запрошувалися, окрім того в ході розгляду справи було з`ясовано, що акт був складений самою позивачкою, а про проведення обстеження експертом квартири, дружину відповідача було повідомлено у день такого обстеження 02.04.2024року.

Приймаючи до уваги те, що саме на стадії судового розгляду були встановленні обставини, з приводу складання Акту обстеження №350 від 22.03.2024 року, а перед експертом ОСОБА_12 було поставлено питання визначення розміру завданої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття, саме згідно Акту від 22.03.2024 року, водночас доказів здійснення позивачами на час розгляду справи ремонтних робіт на усунення шкоди завданої внаслідок залиття квартири 22.03.2024 року чи понесених ними витрат по здійсненню ними ремонтних робіт суду не надано, беручи до уваги, що завданням суду є надання оцінки усім доводам сторін спору на підтвердження та спростування позовних вимог, Суд, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з огляду на предмет позовних вимог, для з`ясування обставин по даній справі, що мають значення для правильного вирішення справи, з метою ефективного, а не ілюзорного судового захисту, призначив судову будівельно-технічну експертизу з вирішення питання поставленого стороною відповідача, а саме визначення розміру завданої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття 22.03.2024 року, проведення якої було доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса».

На виконання ухвали суду від 16.12.2024 року справу №539/3054/24 направлено для проведення судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі було зупинено. Проте, 13.03.2025 до суду надійшов лист про повернення матеріалів справи №539/3054/24 із експертної установи Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса» у зв`язку із зняттям експертизи із виконання через несплату вартості експертизи відповідачем ОСОБА_6 протягом 45 календарних днів, ухвалою суду від 14.03.2025року провадження по цивільній справі було поновлено. Як встановлено у судовому засіданні експертиза відповідачем оплачена не була, так як її вартість була визначена у розмірі 15145,60грн., та в силу життєвих обставин відповідача.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 757/31418/15-ц (провадження № 61-17928св18), у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20).

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

У даному ж випадку позивачами довено належними та допустимими доказами факт залиття їх квартири АДРЕСА_1 , не лише Актом обстеження №350 від 22.03.2024року, а й показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок неправомірних дій відповідача, який не заперечував того факту, як і своєї вини у залитті квартири позивачів, внаслідок несправного змішувача у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться поверхом вище, власником якої він є, вказане ж підтвердила і допитана в судовому засіданні як свідок дружина відповідача ОСОБА_10 .

З огляду на зазначене, відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів, в той же час не погоджуючись із розміром завданих збитків, ініціював проведення судової будівельно-технічної експертизи з вирішення питання поставленого стороною відповідача, а саме визначення розміру завданої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_1 , внаслідок її залиття 22.03.2024 року, проведення якої було доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса», однак така не була проведена у зв`язку із зняттям експертизи із виконання через несплату вартості експертизи відповідачем ОСОБА_6 .

Будь-яких інших клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивачів, відповідач не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачам майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оцінюючи висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №15 складений експертом ОСОБА_12 від 16.07.2024року, суд обґрунтовано виходить з того, що проведено саме будівельно-технічну експертизу атестованим експертом, яка обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлене питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів проведено огляд об`єкта будівельно-технічного дослідження із зазначенням дати огляду та отриманих результатів з фотофіксацією.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Отже, вина відповідача у завданні позивачам шкоди внаслідок залиття квартири була встановлена в ході судового розгляду справи, що є підставою деліктної відповідальності відповідача. У даному випадку відповідачем жодним чином не спростовано заявлений позивачами до відшкодування розмір майнової шкоди, в той же час позивачами доведено протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною діяльністю, що призвело до залиття квартири позивачів, тому суд приходить до переконання, що завдана позивачам шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Однак із врахуванням того, що квартира АДРЕСА_1 , належить позивачам не в рівних частках, а зокрема ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири, а ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належить по 1/4 вказаної квартири, суд приходить до переконання, що заподіяна шкода у розмірі 61393,81 грн. не може бути стягнута на їх користь у рівних частках по 20464,60грн. кожному, а підлягає стягненню виходячи із пропорційності розміру їх часток, тому стягненню із відповідача в користь позивача ОСОБА_4 підлягає заявлена до стягнення сума 20464,60грн., так як суд позбавлений права вийди за межі заявлених позовних вимог відповідно до ст.11, ч.2 ст.264 ЦПК України, в користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення сума 15348,45грн. (із врахуванням того, що її частка становить 1/4 квартири) та в користь позивача ОСОБА_5 підлягає до стягнення сума 15348,45грн. (із врахуванням того, що її частка становить 1/4 квартири). З огляду на що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Щодо стягнення моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення, право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)».

Суд, вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачам моральної шкоди враховує те, що в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт пошкодження належної позивачам квартири, що є наслідком її залиття. Так, позивач ОСОБА_1 тривалий час була позбавлена можливості вести звичайний спосіб життя, що призвело до вживання додаткових зусиль для організації свого життя та вільного користування квартирою, що належить їй на праві спільної часткової власності разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також зазнали негативних емоцій та душевних страждань з приводу пошкодження їх майна та були в розпачі, так як коштів на відновлення житла не мають. Однак із врахуванням того, що саме сім`я ОСОБА_1 фактично проживає та користується квартирою АДРЕСА_1 , і саме їй зі сторони відповідача як в досудовому порядку, так і під час розгляду справи в суді, неодноразово пропонувалося відшкодувати завдані збитки внаслідок затоплення, однак такі пропозиції вона відхиляла, суд з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути по 4 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачами було сплачено судовий збір по 1211,20грн кожним, із врахуванням того, що позовні вимоги було задоволено частково в користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 813,68 грн., в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 769,23 грн. та в користь ОСОБА_5 підлягає стягненню 769,23 грн.

За проведення будівельно-технічної експертизи сплачено 5000грн, згідно квитанції №231 від 02.04.2004року, а тому з відповідача на користь кожного з позивача підлягає стягненню по 1666, 67грн.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що у позовній заяві представник позивачів адвокат Кузьмич Н.О. заявляла про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу та вказувала, що у зв`язку з розглядом позовної заяви позивачами очікується понести витрати на загальну суму 15 000 грн.

Сторона відповідача вважає, що заявлений розмір на правничу допомогу є завищеним.

В постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу,

що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката

встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання

правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги суду не надано договір про надання правничої допомоги, подано попередній розрахунок судових витрат, акти прийняття наданих послуг, квитанції до платіжних інструкцій з призначенням платежу за послуги правничого характеру, що вочевидь є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.

Керуючись ст. ст. 22,23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4

матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 20464 (двадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 60 (шістдесят) копійок, моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 813 (вісімсот тринадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, витрати за проведення експертизи у розмірі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 15348 (п`ятнадцять тисяч триста сорок вісім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок, моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) гривень 23 (двадцять три) копійки, витрати за проведення експертизи у розмірі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5

матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 15348(п`ятнадцять тисяч триста сорок вісім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок, моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) гривень 23 (двадцять три) копійки, витрати за проведення експертизи у розмірі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_11 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 .

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

Головуюча суддя Г.М. Гуменюк