Cправа № 563/523/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом вказуючи що 10 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено Договір № 3969010 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили такі умови: сума кредиту - 4 000 грн., строк кредиту - 360 днів (з 10.09.2023 року по 04.09.2024 року); періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 4 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Натомість, відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав та не здійснював оплати тіла кредиту та процентів за користування грошовими коштами.

24 травня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», на підставі Договору факторингу № 24/05/2024, за плату, відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (яке згодом змінило своє найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 3969010 на загальну суму - 24 400 грн. (тіло кредиту 4 000 грн., проценти 20 400 грн.). Крім того, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, позивачем у період з 25 травня по 04 вересня 2024 року (103 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8 240 грн. Зважаючи на вищезазначене, звертається до суду з відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поряд із заявленими позовними вимогами просив суд розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Турович М.І., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії ВК № 1169766 від 28 квітня 2025 року, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без їхньої участі. При цьому зазначив про визнання позовних вимог в повному обсязі, тому просив вирішити питання про стягнення з відповідача половини сплаченого судового збору. Витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. не визнає, вважаючи їх завищеними, тому керуючись принципом співмірності та враховуючи складність справи, вважає, що достатнім буде стягнення з відповідача однієї тисячі гривень витрат на правову допомогу.

Зважаючи на позиції сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 10 вересня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали Договір № 3969010 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі, шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до реквізитів Договору № 3969010 від 10 вересня 2023 року, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «X574».

За умовами Договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 4 000,00 грн., строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.

Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 (п. 2.1. Договору).

До договору також додається Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.п. 30-32); Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3969010 від 10.09.2023 року), в якому зазначено, що цей Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (за наявності), виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (а.п. 48); Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що затверджені Наказом директора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 08.05.2023 року № 36-ОД (а.п. 69-78).

10 вересня 2023 року 12:15:27 год. ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, на підставі укладеного договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року) успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 4 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 282911527, призначення платежу: зарахування 4 000 грн на карту НОМЕР_1 , про що свідчить інформація від 31 травня 2024 року (а.п. 47).

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, у відповідача перед ТОВ «Лінеура Україна» виникла заборгованість, що станом на 24 травня 2024 року становить 24 400,00 грн. (4 000,00 грн. - тіло кредиту та 20 400,00 грн проценти за користування кредитом, про що свідчить Розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» (а.п. 35-40).

В подальшому, 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 24/05/2024 (а.п. 87), відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 3969010 на загальну суму 24 400 грн. (за 227 дні прострочення виконання кредитних зобов`язань), відповідно до Витягу з реєстру боржників (а.п. 46).

27 травня 2024 року, на виконання вимог ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 24.05.2024 № 24/05/2024, в Особистих кабінетах усіх Боржників, права вимоги за Кредитними договорами яких передані Новому кредитору відповідно до Договору факторингу та Реєстру Боржників (в тому числі відповідачу, номер на який відправлено повідомлення 51, дата та час відправки: 27.05.2024 11:15), ТОВ «Лінеура Україна» повідомило про відступлення права вимоги за Кредитними договорами та передачу їхніх персональних даних новому кредитору -ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.п. 27).

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.п. 81). Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором № 3969010 про надання споживчого кредиту від 10.09.2023 року, позивачем у період з 25.05.2024 по 04.09.2024 року за 103 календарних дні, в межах строку дії договору, було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8 240,00 грн. (а.п. 41-42).

Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Лінеура Україна», ні на рахунки позивача.

Зважаючи повне визнання відповідачем позовних вимог та наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, а отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., відповідно до Платіжної інструкції № 1287 від 17 березня 2025 року.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, з останнього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., а також, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 50 відсотків, що становить 1 211,20 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5- 6 ст. 137 ЦПК України).

Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: Ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1846215 від 13 березня 2025 року (а.п. 29); Договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.п. 85-86); Заявку на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.п. 15); Рахунку на оплату № 7088-13/03-2025 від 13 березня 2025 року (а.п. 34); Акт № 7088 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.п. 45).

Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України", Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зважаючи на вищезазначене, враховуючи ціну позову, а також те, що дії щодо підготовки позову у справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, крім того, стороною відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12-13, 19, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, заборгованість за Договором № 3969010 від 10 вересня 2023 року у розмірі 32 640 (тридцять двi тисячi шiстсот сорок) грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, з державного бюджету 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, що був сплачений при зверненні до суду, відповідно до Платіжної інструкції № 1287 від 17 березня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Сторони по справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя