Справа № 342/1339/24
Провадження № 2/342/134/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Андріюк І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадженні у залі суду міста Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовомдо ОСОБА_3 та просить: зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2016 у цивільній справі № 342/242/16-ц з 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 125 445,21 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що з 05.07.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , під час якого народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Городенківського районного суду від 02.06.2015 шлюб з відповідачкою розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю. Рішенням Городенківського районного суду від 11.05.2016 року визначено сплату аліментів за позивачем на ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах з позивача проводиться стягнення аліментів у розмірі 3047,22 гривень, тобто позивач сплачує суму на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму, який повинен забезпечуватися обома батьками.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів суттєво змінився сімейний стан позивача, погіршилось матеріальне становище, та визначена сума аліментів стала непосильною. З 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , під час якого народилося двоє дітей: сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_7 народився син ОСОБА_10 , проте через те, що ОСОБА_7 формально мала зареєстрований шлюб, батьком дитини записано колишнього чоловіка. 15.03.2024 з ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. Тобто окрім обов`язку по сплаті аліментів на доньку ОСОБА_5 , у позивача виник обов`язок втримувати трьох синів, забезпечувати їх нормальний рівень життя. Син ОСОБА_9 має вади зору, проведено оперативне лікування, проходить лікування, що потребує матеріальних витрат. З листопада 2017 року звільнений з філії «Городенківська птахофабрика» та з того часу має тимчасові та нерегулярні підробітки. Основний тягар утримання сім`ї лежить на дружині позивача, також допомагають батьки дружини. Крім цього, з серпня 2016 року хворіє мати позивача на онкологічне захворювання, проведено оперативне лікування, що вимагало матеріальних витрат. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, тому витрати на лікування матері та на поховання батька лягли на позивача. Наведені обставини є причиною неможливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу.

Отже, з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився сімейний та матеріальний стан позивача, тому зменшення розміру аліментів з 1/3 до частки є справедливим щодо кожного з його дітей.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів така становить 125 445,21 гривень, що виникла не з вини позивача, оскільки аліменти сплачує в силу можливості. Звертає увагу, що з 2021 року відповідачка з дочкою ОСОБА_5 проживає у Португальській Республіці, аліменти у формі грошових переказів на поштове відділення отримує батько відповідачки, тому має сумнів що ці кошти використовуються на потреби доньки.

Ухвалою від 06.11.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

05.02.2025 до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_3 Паньківа В.Д., згідно якої просив у задоволенні позову відмовити. У заяві вказано, що з позовними вимогами відповідачка не згідна, вважає, що позивачем перебільшено факти щодо неспроможності сплачувати аліменти. Звернуто увагу, що на час ухвалення Городенківським районним судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_2 рішення не оскаржував та свідомо не сплачував всю суму, яка визначена за рішенням суду. У період з 01.04.2018 року по грудень 2018 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 25 301,98 грн, в період з січня 2019 року по грудень 2019 року сукупний розмір заборгованості становить 12050 гривень, у період з січня 2020 по грудень 2020 року сукупний розмір заборгованості становить 11 974,13 грн, у період з січня 2021 по грудень 2021 року сукупний розмір заборгованості становить 61 934,39 грн, у період з січня 2022 по грудень 2022 року сукупний розмір заборгованості становить 34 382, 92 грн, з січня 2023 по грудень 2023 року сукупний розмір заборгованості становить 21 712,92 грн, з січня 2024 року по грудень 2024 року сукупний розмір заборгованості становить 129 933, 15 грн, за січень 2025 року розмір заборгованості становить 3046,91 гривень. Відповідачка вважає, що позивач умисно допустив дану заборгованість та з метою уникнення кримінальної відповідальності звернувся до суду про зменшення її розміру.

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Також у судовому засіданні 06.03.2025 допитано свідка ОСОБА_11 . У судовому засіданні оголошено перерву.

Відповідачка у жодне судове засідання не з`явилася. 09.04.2025 представник відповідачки адвокат Паньків В.Д. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі відповідачки, просив у позові відмовити.

20.05.2025 представник позивача адвокат Левенець Л.В. подала заяву про завершення розгляду справи за її відсутності, просить позов задовольнити.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про завершення розгляду справи за відсутності її учасників.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 25.03.2015 року, актовий запис №9, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Городенківського районного суду від 02.06.2015 року (з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 08.02.2017) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, дочку ОСОБА_12 залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « ОСОБА_13 ».

Рішенням Городенківського районного суду від 11.05.2016 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення аліментів розпочато з 15.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист 01.06.2016 року, справа №342/242/16-ц.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 19.11.2020 року, актовий запис №162, батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 20.08.2021 року повторно, актовий запис №4820, батьками ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.01.2023 року, актовий запис №1, батьками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .

На підтвердження перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.03.2024, актовий запис №5. Прізвище чоловіка/ дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_18 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.10.2024 по АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_11 . На утриманні ОСОБА_2 знаходяться діти ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даними акту опису свідків, складеного 07.04.2025 №19-22 у складі комісії старости Сороківського старостинського округу Кушнірука Я.Є., діловода ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 разом з матір`ю ОСОБА_3 у с.Сороки Коломийського району Івано-Франківської області не проживають, виїхали за кордон.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, зміна сімейного стану та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Як на підставу зменшення розміру аліментівна доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному раніше судом розмірі, звільнення від сплати заборгованості по аліментах позивач посилається на зміни сімейного та матеріального стану.

Зокрема, позивачем долучено до матеріалів справи інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 2010, 2013-2014, 2016-2017 роки; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якого відомості на 30.10.2024 відсутні; копію виписки з історії хвороби ОСОБА_22 за серпень-вересень 2016 року (мати позивача), виписки з медичної карти ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (син позивача) за 2023-2024, де зазначено про оперативне та плеопто-ортоптичне лікування, довідки Сороківського старостинського округу від 22.10.2024 №19-199, №19-201, згідно яких у власності ОСОБА_2 на території с.Сороки Коломийського району Івано-Франківської області земельних ділянок немає, ОСОБА_2 на даний час не працює, копію свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (батько позивача).

Щодо погіршення стану здоров`я позивачем долучено до матеріалів справи копію висновку мультидетекторної комп`ютерної томографії від 30.01.2025 та копію висновку узд діагностики від 27.01.2025, 30.01.2025.

Аналіз норми ст.192 СК України дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, зазначив, у що народження у платника аліментів дитини у другому шлюбі відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Враховуючи, що при визначенні розміру доходу ОСОБА_2 державний виконавець бере середню заробітну плату для місцевості у розмірі 9141,66 (на 2022-2025 роки), 1/3 частина усіх видів заробітку становить 3047,22 гривень, що згідно ст.182 СК України перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (1598 гривень).

Отже, суд вважає, що у даній справі встановлено наявність двох підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного станупозивача, тому слід застосувати правила ст.192 СК України, враховуючи, що наведені позивачем обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, та змінений розмір аліментів (1/4 частини) не призведене до порушення права ОСОБА_6 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тобто в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості зі сплати з аліментів у розмірі 125 445,21 грн, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Окрім того, навіть за наявності зазначених в частині другій статті 197 СК України обставин закон надає лише право, а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Звільнення від сплати заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц.

Отже, суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Згідно повідомлення головного державного виконавця від 24.10.2024 №57130, адресованого ОСОБА_24 , заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу №342/242/16-ц, виданого Городенківським районним судом Івано-Франківської області від 01.06.2016, на 01.10.2024 становить 125 445,21 гривень.

У позові зазначено та у судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що позивач аліменти сплачує, проте не в повному розмірі та в силу можливостей в силу об`єктивних причин.

Судом досліджено долучені стороною позивача квитанції про сплату аліментів за 2020-2025 роки на загальну суму 21651 гривень. Крім цього, згідно розрахунків заборгованості по аліментах на 01.01.2021 ОСОБА_2 сплачено 50100 грн, на 31.12.2023 26 130 гривень, на 01.10.2024 20 010 гривень, 01.02.2025 26160 гривень.

Тобто судом констатовано, що ОСОБА_2 сплачував аліменти частково, не відмовлявся від виконання своїх батьківських обов`язків, виконуючи його в силу своїх можливостей.

За даними розрахунку заборгованості, долученого стороною відповідачки, згідно виконавчого листа №342/242/16-ц, виданого Городенківським районним судом Івано-Франківської області від 01.06.2016, сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить на 01.02.2025 року 131 480,06 гривень.

Враховуючи, що як на підставу звільнення від сплати аліментів ОСОБА_2 посилається на зміни сімейного стану: народження дітей у іншому шлюбі, матеріального стану: втрату з 2017 року офіційного працевлаштування, лікування малолітнього сина з приводу захворювання очей, важку хворобу матері, смерть батька, введення воєнного стану та неможливість через це працевлаштуватися, суд дослідив довідку-розрахунок по аліментах з 15.03.2016 по 01.04.2018, тобто з часу ухвалення судового рішення по сплаті аліментів.

Згідного вказаного розрахунку заборгованість по аліментах становить на 01.04.2018 року 25 286,44 грн, боржником сплачено 2950 грн аліментів за цей період (18.07.2016 2800 грн, 07.09.2016 150 грн), тобто судом встановлено, що до зміни сімейного стану позивача, втрату роботи (листопад 2017 року), на що посилається позивач як підставу звільнення від сплати заборгованості, така існувала у сумі 25 286,44гривень.

Суд враховує, що заборгованість по сплаті аліментів виникла ще з 2016 року, тобто до зміни сімейного та матеріального стану позивача.

Разом з цим,щодо доводів позивача про хворобу матері ОСОБА_6 , як підставу звільнення від сплати аліментів, згідно долучених медичних документів, їй онкологічну хворобу діагностовано у березні 2016, проведено хірургічне втручання в обласному клінічному онкологічному диспансері та до матеріалів справи не долучено документів, що підтверджують витрати на медичне лікування матері саме позивачем.

Також на підтвердження витрат на поховання батька ОСОБА_23 , який помер у 2021 році, позивачем не долучено підтверджуючих документів.

Щодо втрати роботи, то згідно досліджених документів, позивач з листопада 2017 року не знаходиться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте відсутність роботи у позивача не може бути підставою для несплати аліментів на дитину, забезпечення прав якої є пріоритетом.

На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем долучено медичні документи, проте жодного доказу на підтвердження стаціонарного чи амбулаторного лікування, висновку лікарської установи з відповідними рекомендаціями суду не надано.

Разом з тим, у частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що заборгованість позивача зі сплати аліментів частково виникла в силу об`єктивних життєвих обставин.

Водночас несплата аліментів за період з березня 2016 року по березень 2018 року у розмірі 25286,44 грн підтверджує наявність вини позивача у виникненні заборгованості, з огляду на що суд не вбачає підстав для повного задоволення вимог позивача в частині звільнення його від сплати заборгованості по аліментах на підставі статті 197 СК України та вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості по сплаті аліментів частково, зменшивши її розмір до 25 286,44 гривень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180, 195, 197 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно рішення Городенківського районного суду від 11 травня 2016 року у цивільній справі №342/242/16-ц з 1/3 на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , повноліття.

Зменшити розмір заборгованості по аліментах, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 згідно рішення Городенківського районного суду від 11 травня 2016 року у цивільній справі №342/242/16-ц , та становить 125 445,21 гривень, до розміру 25 286,44 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідачка: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Суддя: Андріюк І.Г.