УХВАЛА

21 травня 2025 року

м. Київ

справа № 199/1659/25

провадження № 61-5649ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на постановуДніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів:Гапонова А. В., Новікової Г. В., Никифоряка Л. П., від08 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - Дніпровська філія ТОВ «ГРМУ»), акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «Дніпрогаз») про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Разом із позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просив:

- негайно відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу який був розрізаний 30 січня 2025 року;

- заборонити Дніпровській філії ТОВ «ГРМУ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 11 лютого 2025 року, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого

2025 року скасовано, заявупро забезпечення позову задоволено частково.Зобов`язано Дніпровську філію ТОВ «ГРМУ», АТ «Дніпрогаз» відновити газопостачання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , на період розгляду цивільної справи.

30 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд Дніпровська філія

ТОВ «ГРМУ» подала касаційну скаргу на постановуДніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржену постанову скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що застосувавши заходи забезпечення позову, апеляційний суд залишив поза увагою, що предмет спору, за вирішенням якого позивач звернувся до суду, не пов`язаний з припиненням чи відновленням газопостачання, а тому обраний вид забезпечення не відповідає критеріям співмірності, адекватності та розумності, і не може вплинути на виконання рішення суду у майбутньому, якщо воно буде прийнято на користь позивача. Фактично апеляційний суд застосував до відповідача обов`язок не пов`язаний з предметом спору, а постанова про забезпечення позову підмінила собою судове рішення по суті спору, який в цій справі не розглядається. При цьому апеляційний суд не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду про забезпечення позову не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено, чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричиненню значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед не може бути визначено результат розгляду справи по суті спору.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 травня 2020 року у справі № 755/15345/17-ц, від 21 квітня 2022 року у справі № 592/7729/18, від 30 серпня 2023 року у справі № 753/23090/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Апеляційним судом встановлено, що домоволодіння позивача відключено співробітниками відповідача від газопостачання через заборгованість, яку він погасив у лютому 2025 року.

Водночас, звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_1 стверджував про неналежне виконання нормативно-правових актів працівниками відповідача, які призвели до некоректної фіксації показників лічильника та відповідних нарахувань.

Крім того за відомостями підсистеми Електронний суд ОСОБА_1 після подання позову неодноразово доповнював та змінював свої позовні вимоги.

Встановивши, що між сторонами виник та існує спір з приводу дотримання працівниками відповідача вимог нормативно-правових актів у сфері газопостачання; домоволодіння позивача відключено від газопостачання; розгляд справи може бути тривалим у часі, апеляційний суд з огляду на баланс інтересів сторін та попередження значної шкоди, яка може бути завдана позивачу, дійшов в цілому правильного висновку про необхідність на час розгляду справи відновлення газопостачання до будинку ОСОБА_1 . При цьому апеляційний суд не втручався у технічні процедури такого відновлення.

Застосовані апеляційним судом заходи не перешкоджають господарській діяльності відповідачів, а послуги з газопостачання, надані позивачу у період забезпечення позову, підлягають оплаті на загальних підставах.

Відповідач не позбавлений права, за наявності передбачених законом підстав (глава 10 розділу І ЦПК України), ініціювати перед судом питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на постановуДніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у цивільній справі № 199/1659/25.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников