Справа № 211/2121/14-ц
Провадження № 2-р/211/1/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:головуючого судді Ткаченко С.В.,за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «»Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 22.02.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» нині АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір № 0 (в системі обліку банку № 1) про надання споживчого кредиту, в сумі 30870,00 доларів США строком до 21.02.2017, з додатковими угодами №1 від 31.03.2009 року та № 3 від 29.10.2009. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно договорів поруки № 0 П від 22.02.2007 року та № 0 П/1 від 22.02.2007 року. Тому з урахуванням уточненого позову банк просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 (в системі обліку банку № 1) від 22.02.2007 в розмірі 26939,78 доларів США, з яких: 15699,27 доларів США - заборгованість за кредитом; 11240,51 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; а також заборгованість по пені в розмірі 192 371,59 грн., з яких: 118630,00 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 73741,59 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, та суму сплаченого судового збору у розмірі 13759,52 грн. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року позов АТ «Укрсиббанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 0 (в системі обліку банку значиться як № 1) від 22.02.2007, в розмірі 15 699 доларів США 27 центів, яка складається із заборгованості за кредитом, що за курсом НБУ станом на 12.03.2014 еквівалентно 145 963 грн. 96 коп., та пеню за прострочення сплати по кредиту у розмірі 118 630 грн. 00 коп., а всього 264 593 грн. 96 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, посилаючись на бажання відповідача ОСОБА_5 погасити заборгованість за судовим рішенням та відсутність відповіді приватного виконавця з виконання вказаного рішення суду щодо залишку суми заборгованості в межах виконавчого провадження та суми валюти стягнення боргу. Тому просить роз`яснити чи солідарна сума стягнення боргу за судовим рішенням становить всього 264 593 грн. 96 коп. чи сума стягнення становить 15 699 доларів США 27 центів.

Відповідно до положень частини 3 статті 271 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, тому розглядає заяву у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно частин 1,2 статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Тобто роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 липня 2020 року у справі № 128/2734/17 (провадження № 61-7334св20) зазначив, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частин першої-третьої цієї статті у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Як встановлено судом, виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення цього суду від 05 липня 2021 року, яким було стягнуто солідарно з позичальника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті із визначенням її еквіваленту в гривні за офіційним курсом НБУ станом на час ухвалення рішення та суму пені в національній валюті, яку позивач просив стягнути саме в гривневому еквіваленті..

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, суд вирішив стягнути з боржників грошові кошти за тілом кредиту саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2023 року у справі № 2-1540/12 (провадження № 61-6860св23).

У цій справі позивачем АТ «Укрсиббанк» при поданні уточненого позову до суду, заявлялась до солідарного стягнення з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.02.2007 в розмірі 26939,78 доларів США, з яких:

- 15 699,27 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 11240,51 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

а також заборгованість по пені в розмірі 192 371,59 грн., з яких:

- 118630,00 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 73741,59 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, та суму сплаченого судового збору у розмірі 13759,52 грн.

Судом при ухваленні судового рішення позов було задоволено частково, а саме задоволено вимогу про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15 699 доларів США 27 центів та вимогу про стягнення пені за прострочення сплати кредиту в сумі 118 630,00 грн., що ставить дві різні суми.

У резолютивній частині судового рішення зазначено еквівалент суми боргу 15 699,27 доларів США в розмірі 145 963,96 грн. (окрема вимога), що в сукупності із стягнутою сумою пені в гривневому еквіваленті в розмірі 118 630,00 грн. (окрема вимога), склало загальну суму боргу в гривневому еквіваленті в розмірі 264 593,96 грн.

Таким чином, судом задоволено позов частково та стягнуто з відповідачів солідарно суму боргу за кредитом в іноземній валюті в розмірі 15 699,27 доларів США , та суму пені в національній валюті в сумі 118 630,00 грн.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення повністю.

Роз`яснити, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року у справі № 211/2121/14-ц, стягнуто СОЛІДАРНО з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 0 (в системі обліку банку значиться як № 1) від 22.02.2007, за кредитом в розмірі 15 699 ( п"ятнадцять тисяч шістсот дев"яносто дев"ять ) доларів США 27 центів та стягнуто суму пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 118 630 ( сто вісімнадцять тисяч шістсот тридцять ) гривень 00 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко