РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 949/1285/20

Провадження № 22-ц/4815/524/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

секретар судового засідання Андрошулік І. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васечка Юрія Андрійовича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року у складі судді Ведяніної Т.О., ухвалене в м. Сарни Рівненської області, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та ПрАТ «СК «УНІКА» 10 жовтня 2019 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО», яким було застраховано транспортний засіб марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 . Страхова сума за договором страхування визначена 1100000 грн. Страховий платіж становить 52030 грн. та відповідно до договору страхування сплачується двома платежами по 26015 грн.. 02 квітня 2020 року близько 18 год. у с.Колки по вул.Центральній Дубровицького району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , та УАЗ-3303, номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортний марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Водієм даного автомобіля був ОСОБА_2 15 квітня 2020 року постановою Сарненського районного суду ОСОБА_2 було визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Водій ОСОБА_2 02 квітня 2020 року повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про ДТП. 07 квітня 2020 року позивач подав заяву №00350850 про подію, що має ознаки страхового випадку. Розглянувши заяву про подію, що має ознаки страхового відшкодування, ПрАТ «СК «УНІКА» листом від 03 червня 2020 року повідомили позивача у відмові у виплаті страхового відшкодування, пославшись на висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження №2836 від 12 травня 2020 року, яким встановлено, що утворення повного комплексу наявних пошкоджень на задній частині автомобіля марки УАЗ-3303 номерний знак НОМЕР_2 та на передній частині автомобіля марки «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 не можливий за умов механізму ДТП. Вважає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування протиправним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам страхового випадку. ОСОБА_1 звернувся до судового експерта з метою проведення огляду пошкодженого транспортного засобу марки «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 та складання висновку автотоварознавчого дослідження. У відповідності до висновку №12099 від 12 серпня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , становить 186415,34 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження позивач поніс витрати у розмірі 2500 грн., що підтверджується товарним чеком. Відповідач свої зобов`язання за договором страхування не виконав та безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування. Також позивачу була заподіяна і моральна шкода, яка була заподіяна водієм ОСОБА_2 , який порушив правила дорожнього руху, проявив неуважність, в результаті чого пошкодив його майно. ДТП та її наслідки, які призвели до пошкодження автомобіля, порушили нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових матеріальних витрат. Протягом тривалого часу позивач не має змоги користуватися власним автомобілем, чим порушено встановлений ритм його життя. Відмова у виплаті страхового відшкодування спричинила глибокі переживання та неспокій, який потягнув за собою негативні наслідки, позначився на його здоров`ї в бік погіршення. Просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 186415 грн 34 коп., 2500 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього на загальну суму 188 915,34 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди, а судові витрати покласти на обох відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог. 15 жовтня 2024 року представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» на користь позивача 186415,34 грн. страхового відшкодування, 24422,96 грн. 3% річних, 108707,94 грн. інфляційних витрат та 2500 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 188 915 гривень 34 копійок страхового відшкодування, а також 2 729 гривень 95 копійок сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 20 Закону України «Про страхування», яка передбачає обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, та обґрунтоване тим, що позивач ОСОБА_1 є страхувальником автомобіля марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , і страховими ризиками, за умовами договору страхування, є в тому числі і дорожньо-транспортна пригода, яка й мала місце 02.04.2020 року, у якій зазначений автомобіль зазнав механічних пошкоджень з вини іншої особи, ОСОБА_2 , ви котрого, у свою чергу, підтверджена постановою суду, що набрала законної сили, а відтак зазначена подія є страховим випадком та позивач у зв`язку з ним має право на відшкодування шкоди.

Вважаючи рішення суду першої інстанції в частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Васечко Юрій Андрійович оскаржив його в апеляційному порядку.В поданій апеляційній скарзі пояснює, що відбувся страховий випадок, за наслідками якого у ПрАТ «СК «УНІКА» виник обов`язок провести виплату страхового відшкодування за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014074/4605/0000179. Додає, що 07 квітня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а 03 червня 2020 року листом №2159 ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. Зазначає, що 12 жовтня 2020 року, з метою захисту порушеного права, ОСОБА_1 звернувся до суду та упродовж більше ніж 4 роки був змушений доводити протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому має право на відшкодування також і штрафних санкцій та інфляційних втрат. Покликається на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо обов`язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наголошує, що за такий тривалий період часу позивач не отримав належного та повного відшкодування, оскільки у зв`язку із суттєвими інфляційними втратами відбулося знецінення національної валюти. Вважає, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності забезпечує захист права кредитора за прострочення виконання грошового зобов`язання, яким у даних правовідносинах є виплата страхового відшкодування, і навпаки: незастосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України у подібних правовідносинах надасть можливість страховим компаніям уникнути відповідальності та на тривалий період часу затримувати виплату страхового відшкодування, а особи, які мають право на отримання такого відшкодування, позбавляються можливості належним чином захистити порушене право та отримати повне відшкодування з урахуванням інфляційних втрат та штрафних санкцій. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 квітня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, та автомобіля УАЗ-3303 номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду УПП в Рівненській області від 10.04.2020 року.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Audi А4» номерний знак, НОМЕР_1 , було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 квітня 2020 року.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Власником транспортного засобу «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014074/4605/0000179 від 10.10.2019 року. Строк дії договору з 26 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2020 року. Страхова сума складає 1100000 грн. Страховими ризиками вважається дорожньо-транспортна пригода (п.4.1.2 Договору).

Страхувальником транспортного засобу «Audi А4» номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 ..

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою №00350850 про подію, що має ознаки страхового випадку. Про подію в страхову компанію повідомив ОСОБА_2 02 квітня 2020 року .

Як вбачається з листа ПрАТ «СК «УНІКА» від 03 червня 2020 року ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за даним страховим випадком було відмовлено.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 188 915 гривень 34 копійок страхового відшкодування. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 заперечував висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За ч. 1 ст. 25 Закону «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Оскільки відповідачем ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, в зв`язку з чим останній і звернувся до суду, то зобов`язання про страхове відшкодування виникло у відповідача з моменту прийняття рішення по справі, а відтак вимога про стягнення 3% річних і інфляційних втрат є передчасною та задоволенню не підлягає.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, частково задовольнивши позовні вимоги, та постановив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васечка Юрія Андрійовича залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.