Справа № 351/1847/24
Номер провадження №2/351/175/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачів ОСОБА_4 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 02.07.2024 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Білоконь К.С. відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вони не надали правовстановлюючий документ на будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірний будинок. За життя ОСОБА_5 не оформив відповідним чином право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спірний житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: голова сім`ї ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відповідно кожному члену колгоспного двору належало по 1/4 частці. Частки в майні колгоспного двору не визначені, а тому позивачі просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за кожним зокрема, право власності на 3/8 частки, а за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_4 подав до суду клопотання про збільшення позовних вимог, просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 19.02.1984 року Устянською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 3. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.05.1985 року Устянською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09.06.1984 року Устянською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 22.06.2022 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Будилів Коломийського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 451.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 02.07.2024 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що спадкоємці не надали правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Снятинської міської ради Коломийського району від 04.07.2024 № 01-03/9/33/404, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 , суспільна група господарства колгоспний двір, були зареєстровані: ОСОБА_5 1963 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_1 1963 р.н., дружина, ОСОБА_2 1984 р.н., син, ОСОБА_3 1985 р.н., син.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Снятинської міської ради Коломийського району від 04.07.2024 № 01-03/9/33/405, земельна виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Будилів ОСОБА_1 і де на сьогоднішній день побудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 12.06.2024 року право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в реєстраційних книгах станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості відсутні щодо будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 13.12.2022, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 13.12.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 14.12.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , звернулася до державного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 08.12.2022 № 01-03/9/33/525, на день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 1963 р.н., померлий, ОСОБА_1 1963 р.н., дружина, ОСОБА_2 1984 р.н., син, ОСОБА_3 1985 р.н., син.

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70900546 від 13.12.2022, за № 70035270 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. В свою чергу позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька та чоловіка. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у зв`язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на цей спадковий житловий будинок, а тому не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: спадкодавець ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/4 у кожного співвласника.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом його частки у колгоспному дворі став позивач ОСОБА_2 , який має право на спадкування 1/4 частки колгоспного двору, яка належала спадкодавцю на момент смерті, але не була оформлена у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 має право успадкувати після смерті ОСОБА_5 його 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав до суспільної групи «колгоспний двір», після чого його частка становить 1/2, а інші позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають право власності на 1/4 частку колгоспного двору кожен, яке належить їм ще з 15.04.1991, але не було оформлено у встановленому законом порядку.

На думку суду, без визнання права власності за цими позивачами на їх 1/4 частку колгоспного двору у судовому порядку не дозволить позивачу ОСОБА_2 оформити свою спадщину за законом.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/4 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/4 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- відповідач: Снятинська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78301, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ