ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/606/25 Справа № 932/1770/24 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськавід 15 травня 2024 року у цивільній справі номер 932/1770/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 рокудо Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 квітня 2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт споживчого кредиту, а також підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», погодивши зазначені в ній умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер: НОМЕР_1 , строк дії - 03/26, тип - картка «Універсальна», згодом отримав кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії - 08/26, тип - картка «Універсальна» та кредитну картку номер: НОМЕР_3 , строк дії - 03/24, тип - картка «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості.

Таким чином, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань належним чином, з урахуванням внесених коштів, станом на 30 січня 2024 рік він має заборгованість в сумі 49936,99 грн, яка складається з наступного: 38934,66 грн - заборгованість за тілом кредиту та 11002,33 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь зазначений розмір заборгованості з усіма його складовими та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором б/н від 08 квітня 2022 року, яка станом на 30 січня 2024 року, становить 38934,66 грн., а також судовий збір в розмірі 1888,68 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитним договором не погодився позивач АТ КБ «Приватбанк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року в оскаржуваній частині, ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 08 квітня 2022 року. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 08 квітня 2022 року зазначено основні умови кредитування, тип кредиту, сума кредитного ліміту, процентна ставка річних, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або не виконання зобов`язань за договором. Таким чином, всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 08 квітня 2022 року, яка особисто підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за відсотками здійснено відповідно до погоджених умов (3,4% на місяць).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд не врахував наведені обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично не вирішив спір по суті в цій частині.

Відповідач не заперечував проти позовних вимог, не спростував належними та допустимими доказами факт підписання заяви 08 квітня 2022 року, ознайомлення з її умовами, використання кредитними коштами, а також розмір наявної заборгованості.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитним договором, апеляційний суд переглядає оскаржуване рішення лише у відповідній частині.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 5-10зворот).

До матеріалів справи була надана виписка по рахунку відповідача (а.с. 26-54), довідка про видачу кредитної картки (а.с. 11), які свідчать про користування ОСОБА_1 кредитними коштами.

08 квітня 2022 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, якій містить відомості щодо процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання з повернення кредиту та зазначена в ньому інформація була актуальною до 23 квітня 2022 року (а.с. 14-16).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2022 року, зокрема, заборгованість процентів за користування кредитом становить 11002,33 грн (а.с. 19-23).

Відмовляючи у стягненні суми відсотків за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Проте з вказаним висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено,що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 08 квітня 2022 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка (42,0% річних) процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (84,0%). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг.

Згідно з п. 3 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в т.ч. але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом так способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитись з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, надати доручення Банку з переказу коштів, тощо.

Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткових підтверджень.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно п. 5 ч. 3 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.

Заперечення щодо підписання відповідачем даної заяви від останнього ні до суду першої інстанції ні до апеляційної не надходили.

За таких обстав, апеляційний суд вважає, що, підписавши 08 квітня 2022 року заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за договором від 08 квітня 2022 року, у сукупності з відомостями зазначеними у банківський виписці вказаним договором за період з 08 квітня 2024 року по 31 січня 2024 року вбачається, що станом на 30 січня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитом становить загальний розмір у 49936,99 грн, з яких: 11002,33 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Отже, як встановлено апеляційним судом, сторони узгодили те, що підписання заяви відбувається в електронному вигляді, тобто, підписуючи в електронному вигляді дану заяву, відповідач погодився з усіма умовами та правилами кредитного договору, сторонами погоджені умови кредитування, проте суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, вказавши на відсутність підпису в Умовах відповідача, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає нормам матеріального права та підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні відсотків у розмірі 11002,33 грн, оскільки надані розрахунки заборгованості за відсотками відповідають обставинам справи та наданим доказам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

Виходячи з викладеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми відсотків за кредитом, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення суми відсотків за кредитом.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Так, за подання АТ КБ «Приватбанк» апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмір 3633,60 грн (а.с. 93), за подання позовної заяви до суду першої інстанції сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 13), таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору у зв`язку із зверненням із позовом та 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськавід 15 травня 2024 року в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитним договором скасувати, в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість відсотків станом на 30.01.2024 року за кредитним договором від 08 квітня 2022 року в розмірі 11002,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () судові витрати у вигляді: судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: