Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Павлюк Ю.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. про усунення від спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. про усунення від спадкування за законом.

Позивач в позові посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_7 . Після його смерті залишилися спадщина, що складається з домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , присадибної ділянки загальною площею 0,2500 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та селянського фермерського господарства «СОСНОВЕ» як цілісного майнового комплексу, розташованого в с. Ковпаківка, Новомосковського (Магдалинівського) району, засновником якого був її чоловік.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_1 , та його діти ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. із заявами про прийняття спадщини.

На момент смерті ОСОБА_7 було 74 роки, останні 3 роки ОСОБА_7 тяжко хворів. Після лікування на туберкульоз і без того погане здоров`я ще погіршилося. По подвір`ю ОСОБА_7 міг пересуватися виключно на милицях. Не міг власноруч відвідати, ані магазин, ані аптеку. Не дивлячись на похилий вік та поганий стан здоров`я відповідачі по справі з батьком не спілкувалися багато років, навіть коли батько захворів на туберкульоз і знаходився на стаціонарному лікуванні останні, ані морально, ані матеріально батька не підтримали. Щоб забезпечити належні умови до існування онук позивачки ОСОБА_8 вимушений був звільнитися з роботи та допомагати доглядати дідуся. В 2021 році ОСОБА_7 переніс інсульт завдяки ОСОБА_8 , який забезпечив фельдшера та всі необхідні ліки та медичне обладнання. Всі витрати на лікування, догляд та похорони ОСОБА_7 несла виключно позивачка по справі.

Позивачка вважає, що оскільки померлий чоловік був тяжко хворим, перебував у безпорадному стані та потребував допомоги від своїх дітей, які в цей час не перебували за кордоном, не мали жодних фізичних перешкод надавати таку допомогу батькові, були фінансово спроможні лікувати та доглядати батька, однак умисно ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві усвідомлювали цей обов`язок, мали можливість його виконувати, але не вчиняли необхідних дій, підлягають усуненню від права на спадкування за законом,

Таким чином, позивач вважає, що у відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 немає законних підстав для отримання спадщини після померлого у 2021 році ОСОБА_7 , оскільки останні ухилялися від надання допомоги батькові у період його перебування у безпорадному стані в період з 01.06.2019 року по 30.06.2021 року.

Відповідачі в зазначений період, жодного разу не відвідали батька, не надавали йому будь-якої матеріальної допомоги, моральної підтримки, не займалися похоронами батька. Хоча мешкали весь цей час в м. Дніпро. Мали можливість навістити та допомогти хворому батькові. З чого можливо зробити висновок, що останні мали можливість надати матеріальну та моральну допомогу, проте ухилялися від обов`язку її надання.

Враховуючи наведене позивач звертається до суду та прохає Усунути від права на спадкування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідачі тісно спілкувалися з батьком, надавали йому необхідну допомогу до моменту смерті. Батько відповідачів хворів з 2006 року, у зв`язку з чим відповідачі допомагали в його лікуванні в медичних закладах м. Дніпро. Відповідачі систематично відвідували свого батька, купували для нього ліки та інші побутові речі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є дружиною ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 117).

Відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 141, 144, 147))

Спадкодавцю на праві власності належали:

-домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 164);

-земельна ділянка загальною площею 0,2500 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 165).

ОСОБА_7 є засновником селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 191-198).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 8).

04 лютого 2022 року дружині померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_1 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. видано свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, на домоволодіння та земельну ділянку площею 0,25 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 166, 168).

04 лютого 2022 року дружині померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_1 , а також його дітям ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом по частці кожному на частку домоволодіння та земельну ділянку площею 0,25 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 170).

Постановою нотаріуса від 15 грудня 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку кожному майнових прав засновника селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 189-190, 202-203, 206-207).

Постановою нотаріуса від 28 травня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку майнових прав засновника селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 216-217).

Згідно відповіді КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР № від 488 від 18.07.2024 року, амбулаторна картка ОСОБА_7 в КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР відсутня (т. 1 а. с. 95).

Згідно розписки від 31.08.2024 року лікаря-фтизіатра ОСОБА_9 , яка працювала з 1981 року по 2012 рік в Котовській туберкульозній лікарні вбачається, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з листопада 2005 року по березень 2006 року. В січні 2013 року Котовській туберкульозну лікарню закрили, а історії хвороби усіх пацієнтів передано до Магдалинівської ЦЛ (т. 2 а. с. 3).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , які пояснили, що їм відомо про те, що ОСОБА_7 тяжко хворів, постійно допомогу надавали та здійснювали догляд ОСОБА_1 та її онук ОСОБА_8 . Аналогічні пояснення були надані в письмовій заяві свідка ОСОБА_8 у його заяві від 26.03.2025 року (т. 2 а. с. 129).

В судовому засіданні була допитана як свідок ОСОБА_14 , яка зазначила, що вона є онучкою померлого ОСОБА_15 та їй відомо, що його діти відповідачі по справі спілкувалися з батьком, відвідували його, надавали йому допомогу.

В судовому засіданні була допитана як свідок ОСОБА_16 , яка зазначила, що працює фельдшером та у зв`язку із хворобливим станом ОСОБА_7 , надавала йому медичну допомогу до моменту його смерті у червні 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи (постанови Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц (провадження № 61-34600св18), від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17 (провадження № 61-37615св18)).

У постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20) суд касаційної інстанції зазначив, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

При цьому, необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її нагальну необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведеного того, що внаслідок похилого віку та наявних захворювань спадкодавець ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані, внаслідок чого потребував допомоги саме від своїх дітей, не надано доказів, що батько звертався до дітей за наданням допомоги, не доведено факту умисного ухилення відповідачів від надання такої допомоги батьку.

Отже, лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування.

Суд враховує, що ОСОБА_7 був людиною похилого віку, мав різні захворювання, потребував допомоги. Його доглядала дружина та її онук, які проживали разом. Відповідачі проживають окремо від батька.

Та обставина, що відповідачі не часто відвідували свого батька не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги батьку. Позивачем не доведено потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідачів, враховуючи отримання певної допомоги від інших осіб.

Беручи до уваги викладене суд не вбачає підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , а тому в задоволенні позову необхідно потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. про усунення від спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя Т.А.Ковальчук