Справа № 161/4049/25
Провадження № 2/161/2199/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Покликається на ті обставини, що він з ОСОБА_3 з 2008 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу і за час спільного проживання у нас народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що 30.05.2015 року вони зареєстрували шлюб, проте подружні відносини не склалися, у зв`язку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2017 року шлюб було розірвано.

Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 01.09.2022 року задоволено його позов до ОСОБА_3 та визначено місце проживання їхніх дітей разом із ним.

Зазначає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей йому необхідно для продовження дії дозволу на проживання в Іспанії, котрий закінчився у нього 16.04.2025 року, а у дітей закінчується 07.04.2027 року.

У зв`язку з чим просить встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду відзив, у якому вказала, що позивач дійсно самостійно займається вихованням та утриманням дітей. Разом з тим, просить суд не приймати рішення щодо позбавлення її батьківських прав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що сторони у справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2022 року визначено місце проживання дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 разом з їх батьком - ОСОБА_2 , яким також встановлено, що діти проживають разом із батьком у квартирі, яка належить останньому на праві власності (а.с. 5-7).

При цьому, факт проживання та утримання дітей ОСОБА_2 також підтверджується наступними доказами, а саме:

- гарантійним сертифікатом (страховий поліс), у відповідності до якого ОСОБА_2 оформив страховий поліс на себе та своїх дітей;

- реєстром з права власності, згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- відомостями про навчання ОСОБА_8 у Британському коледжі Гава (Барселона, Іспанія);

- відомостями про навчання Дарії Покровської у Британському коледжі Гава (Барселона, Іспанія);

- рахунком за навчання ОСОБА_2 у Британському коледжі Гава (Барселона, Іспанія) виставлений ОСОБА_9 за №000538 ;

- рахунком за навчання Покровської Дарії у Британському коледжі Гава (Барселона, Іспанія) виставлений ОСОБА_9 , за №000537;

- доказами сплати за навчання Покровської Дарії у Британському коледжі Гава (Барселона, Іспанія) по рахунку № НОМЕР_2 ;

- доказами сплати по рахунку за відвідування спортивних секцій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за квітень-травень 2022 року та травень-червень 2022 року та чеками про оплату спорядження на гурток від 18.09.2023 року та 24 березня 2025 року;

- дозволами на проживання в Іспанії ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 (а.с. ).

Крім цього, вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які вказали на самостійне виховання та утримання позивачем своїх дітей, забезпечення їх усім необхідним для повноцінного розвитку і життя (а.с. ).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Чинним законодавством України визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц дійшов висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини надає позивачу, з метою їх захисту прав та інтересів, зокрема такі права: належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього ст. 150 СК України, діяти в інтересах дитини незалежно від волі відповідачки, здійснювати захист прав та інтересів дитини, ініціювати процедуру позбавлення відповідачки батьківських прав.

У зв`язку з тим, що вимога про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України, такими як право батьків на визначення місця проживання дитини, право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, ця вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22.

На виконання положень п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, в обґрунтування мети встановлення факту самостійного виховання дітей позивач зазначає, що це є необхідним для захисту та реалізації законних прав та інтересів його дітей, зокрема, з метою легалізації місця проживання останніх в Іспанії без участі матері, а також відповідного обґрунтування підстав для подальшого проживання дітей і оформлення відповідних дозволів на перебування і навчання за кордоном.

При цьому, згідно довідки від 23 жовтня 2024 року за №8378, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації строком до 23 жовтня 2025 року (а.с. ).

Отже, суд погоджується із доводами позивача стосовно мети заявленого ним встановлення факту проживання та самостійного виховання дітей, яке йому потрібно для захисту прав та інтересів дітей, а тому вважає, що обставини, викладені в позовній заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 3, 12, 247, 258, 259, 265, 293, 315, 319 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 їх батьком ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлений 21 травня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк