Справа №701/338/25
Номер провадження2/701/251/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д.Калієвського

за участю секретаря - Г.І.Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс", третіх осіб: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича, приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На підставу своїх вимог спирається на те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №4423, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем 17.11.2021 року, «про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Преміум - Актив» (ЄДРПОУ: 41797188, місце знаходження: 49094, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 66, р/р НОМЕР_1 в АТ "Конкорд Банк"), далі за текстом - ТОВ «ФК «Преміум - Актив», право вимоги перейшло на підставі договору №23/12-1 від 23.12.2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Акціонерне Товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» (код , зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2) та ТОВ «ФК «Преміум - Актив», з боржника, яким (якою) є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору 177336-МПК від 18.06.2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» та згідно виписки з рахунку боржника на 05.11.2021 року (включно) становить 24489 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень) 98 копійок, що складається з: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 10204 грн. (десять тисяч двісті чотири гривень) 00 копійок, заборгованість по відсоткам 4811 грн., (чотири тисячі вісімсот одинадцять гривень) 35 копійок, заборгованості по комісії 9474 грн., (дев`ять тисяч чотириста сімдесят чотири гривень) 63 копійок. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 25989 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень) 98 копійок, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1500 грн., (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 копійок. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 року по 05.11.2021 року.» Позивач дізнався про існування означеного виконавчого напису №4423 від 17.11.2021 року з постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 20.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження №67942812, що підтверджується його листом (відповіддю на мій адвокатський запит №б/н від 10.03.2025 року), датованим 13.02.2025 року за вих. №3824. У вищевказаному листі приватним виконавцем Недоступом Д.М., повідомлено, що: «На виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №67942812, з примусового виконання виконавчого напису №4423 від 17.11.2021, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Кобельницький С.І., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум - Актив» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №23/12-1 від 23.12.2020, заборгованості за Кредитним договором №177336-МПК від 18.06.2018 за період з 23.12.2020 по 05.11.2021 в загальній сумі 25989,98 грн. По виконавчому провадженню 15.08.2022 було утримано 1119,00 грн., які було розподілено наступним чином: витрати виконавчого провадження: 800,00 грн., кошти стягнуті за виконавчим документом на користь стягувача: 290,00 грн., основна винагорода приватного виконавця: 29,00 грн. Станом на 13.02.2025 заборгованість по виконавчому провадженню №67942812 становить 25699,98 грн., (2570,00 грн., основна винагорода приватного виконавця), а всього 28269,98 грн.» Відповідно до електронного доказу «Інформація про виконавче провадження», отриманого з АВСП 18.04.2025 року, у виконавчому провадженні №67942812 про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 25989,98 гривень, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем здійснено ряд виконавчих дій, направлених на виконання зазначеного виконавчого напису, а саме: 20.12.2021 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором); постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 30.12.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника. 18.03.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М., винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, оскільки 06.03.2025 року на його адресу надійшла ухвала Маньківського районного суду Черкаської області від 27.02.2025 року в справі №701/114/25, якою заяву представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс" адвоката Олексіної О.М., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум - Актив", ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, та замінено вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум-Актив" на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс», у виконавчому провадженні ВП №67942812. Позивач вважає, що виконавчий напис №4423 від 17.11.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем з явним порушенням умов та порядку вчинення виконавчих написів, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про вчинення нотаріальних дій, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом, що не підлягає виконанню, тому позивач змушений звертатись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 25.04.2025 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але надали суду письмову заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності та підтримують позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс", в судове засідання не з`явився, але згідно письмової позиції викладеної у відзиві на позов позовні вимоги не визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І., в судове засідання не з`явилася. Про час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М., в судове засідання не з`явилася. Про час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні осбставини та відповідні правовідносини.

17.11.2021 року вчинено виконавчий напис №4423, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Преміум - Актив» (, місце знаходження: 49094, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 66, р/р НОМЕР_1 в АТ "Конкорд Банк"), далі за текстом - ТОВ «ФК «Преміум - Актив», право вимоги перейшло на підставі договору №23/12-1 від 23.12.2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Акціонерне Товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» (, зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2) та ТОВ «ФК «Преміум - Актив», з боржника, яким (якою) є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору 177336-МПК від 18.06.2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» та згідно виписки з рахунку боржника на 05.11.2021 року (включно) становить 24489 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень) 98 копійок, що складається з: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 10204 грн. (десять тисяч двісті чотири гривень) 00 копійок, заборгованість по відсоткам 4811 грн., (чотири тисячі вісімсот одинадцять гривень) 35 копійок, заборгованості по комісії 9474 грн., (дев`ять тисяч чотириста сімдесят чотири гривень) 63 копійок (а.с.12).

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 25989 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень) 98 копійок, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1500 грн., (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 копійок. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 року по 05.11.2021 року.»

Представник позивача також зазначає, що позивач дізнався про існування означеного виконавчого напису №4423 від 17.11.2021 року з постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича від 20.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження №67942812, що підтверджується його листом (відповіддю на адвокатський запит №б/н від 10.03.2025 року), датованим 13.02.2025 року за вих. №3824 (а.с.17).

У вищевказаному листі приватним виконавцем Недоступом Д.М., повідомлено, що: «На виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №67942812, з примусового виконання виконавчого напису №4423 від 17.11.2021, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Кобельницький С.І., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум - Актив» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №23/12-1 від 23.12.2020, заборгованості за Кредитним договором №177336-МПК від 18.06.2018 за період з 23.12.2020 по 05.11.2021 в загальній сумі 25989,98 грн. По виконавчому провадженню 15.08.2022 було утримано 1119,00 грн., які було розподілено наступним чином: витрати виконавчого провадження: 800,00 грн., кошти стягнуті за виконавчим документом на користь стягувача: 290,00 грн., основна винагорода приватного виконавця: 29,00 грн. Станом на 13.02.2025 заборгованість по виконавчому провадженню №67942812 становить 25699,98 грн., (2570,00 грн., основна винагорода приватного виконавця), а всього 28269,98 грн.»(а.с.14-16)

Відповідно до електронного доказу «Інформація про виконавче провадження», отриманого з АВСП 18.04.2025 року, у виконавчому провадженні №67942812 про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 25989,98 гривень, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем здійснено ряд виконавчих дій, направлених на виконання зазначеного виконавчого напису, а саме: 20.12.2021 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором); постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.27).

30.12.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.32-33).

18.03.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М., винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, оскільки 06.03.2025 року на його адресу надійшла ухвала Маньківського районного суду Черкаської області від 27.02.2025 року в справі №701/114/25, якою заяву представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс" адвоката Олексіної О.М., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум - Актив", ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, та замінено вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум-Актив" на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Технофінанс», у виконавчому провадженні ВП №67942812 (а.с.34-35, 36-37).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що сума, яка наразі стягується з нього на користь відповідача є надмірною та не є безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача до суду іншою стороною не надано.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь - якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Із матеріалів справи вбачається оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 року №296/5, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною на день вчинення виконавчого напису.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким що не підлягає до виконання підлягають до задоволення.

Що стосується вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України).

Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьоїстатті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостоюстатті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду позивачем надано: договір №б/н про надання правової допомоги від 10.02.2025 року (а.с.38-39); актом №2 приймання - передачі наданих юридичних послуг від 18.04.2025 р. відповідно до договіру №б/н про надання правової допомоги від 10.02.2025 року (а.с.40-41); детальний опис наданих адвокатом послуг від 18.04.2025 року (а.с.42-43); рахунком №б/н від 18.04.2025 року за надання правової допомоги (а.с.35); ордер адвоката Дажук С.М., серії АВ №1182811 (а.с.45) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №001053 (а.с.46).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Згідно постанови Великої Палати ВС справа №904/4507/18, зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VІ). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону №5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд дослідивши дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягають до задоволення.

Судовий збір стягнути з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4423 від 17.11.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ-АКТИВ», , правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТЕХНОФІНАНС», , заборгованості за кредитним договором №177336-МПК від 18.06.2018 року у загальній сумі 25989 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень) 98 копійок.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТЕХНОФІНАНС», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ), судові витрати у вигляді судового збору у сумі 968,96 грн.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТЕХНОФІНАНС», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ), судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський