Справа № 133/3103/24
Провадження № 22-ц/801/1011/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокуСправа № 133/3103/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 133/3103/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4.02.2025, ухвалене у складі судді Пєтухової Н. О. в приміщенні суду в м. Козятин, -

в с т а н о в и в :

8.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (вх № 10967/24-вх) до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, в якому, виходячи з положень статей 199, 200 СК України, просила стягнути на її користь аліменти на навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8.10.2024 і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.04.2010. У шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилась проживати з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з закінченням навчання виплата аліментів, визначених рішенням суду у справі № 133/2106/21, припинилась. На даний час донька продовжила навчання, та вступила на 1-й курс денної форми навчання Вінницького торгово-економічного інституту КНТЕУ за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування», та є здобувачем освітнього ступеня "Магістр". Строк навчання складає з 1.09.2024 по 31.12.2025. Вартість навчання за весь період становить 66553 грн. Також додатково вона несе витрати на проїзд до місця навчання, на придбання одягу та взуття, харчування, засобів гігієни, необхідної літератури та канцелярських товарів тощо. Оскільки донька самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги. Заробітна плата позивача є невеликою, а тому самостійно повноцінно забезпечити навчання дочки та її утримання не може, у зв`язку з чим просить стягнути аліменти на період навчання.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4.02.2025 позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 8.10.2024 та до припинення навчання ОСОБА_3 у навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Допущено рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу (вх 3321 від 25.03.2025), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її навчання в розмірі 1/12 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 8.10.2024 та до припинення навчання ОСОБА_3 у навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що у справі відсутні докази тієї обставини, що донька сторін, на час звернення в суд з позовом проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні; заняття в університеті проводяться у формі онлайн (дистанційно), тому відсутня потреба для проїзду до місця навчання; графік навчання та вік доньки (21 рік) дають їй можливість працевлаштуватись; судом не враховано, що відповідач має ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на утриманні відповідача перебуває також непрацездатна мати; відповідачу стало відомо про наявність у доньки сторін фінансових зобов`язань, що викликає сумнів у цільовому використані коштів, які буде отримувати позивач на підставі рішення суду.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4.02.2025 у справі з ціною позову 18832,50 (12555 (за даними Міністерства фінансів України середня заробітна плата у Вінницькій області) х 25 % (1/4 розмір позовних вимог) = 3138,75 х 6 (шість місяців)), що є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90840 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2010 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований 16.11.2002 року, відділом РАГС Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 205 розірвано /а. с. 7/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.2003 /а. с. 8/.

На аркуші справи 11 знаходиться копія довідки від 25.06.2021 ЦНАП у м. Козятин, згідно якої ОСОБА_3 з 18.07.2016 по теперішній час зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2021 у справі № 133/2106/21 з ОСОБА_2 стягувались аліменти на навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5.07.2021 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 /а. с. 12-13/.

На аркуші справи 14 знаходиться витяг Виконавчого комітету Козятинської міської ради № 129 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 /а. с. 14/.

Відповідно до довідки від 20.09.2024 № 508 Вінницького торгово-економічного інституту ОСОБА_3 є здобувачем освітнього ступеня "магістр" І курсу денної форми навчання, група ПУА-11д (м), спеціальність 281 "Публічне управління та адміністрування" та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті економіки менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 2.09.2024 по 26.12.2025, стипендію не отримує /а. с. 15/.

Згідно копії договору № 979 ПУАд(м) від 30.08.2024 про навчання у закладі вищої освіти та договору № 979 ПУАд(м)-1 від 30.08.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 66553 грн /а. с. 17-18/.

На аркуші справи 19 знаходиться копія довідки Управління освіти та спорту Козятинської міської ради № 538, згідно якої заробітна плата ОСОБА_1 за 2023-2024 становить 201036,99 грн /а. с. 19/.

Відповідно до листа Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету № 01-54/995 від 04.12.2024 та доданих до нього документів відомо, що згідно рішення Конференції трудового колективу ВТЕІ ДТЕУ для здобувачів вищої освіти очної форми навчання другого (магістерського) рівня вищої освіти у 1 семестрі 2024/2025 н. р. заняття проводяться у формі онлайн /а. с. 46-60/.

Згідно доданих копій квитанцій відповідачем здійснено оплату за навчання дитини 6.12.2024 у сумі 4615,00 грн, та 30.01.2025 у сумі 4615,00 грн /а. с. 65 /.

ОСОБА_2 є також батьком малолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які знаходяться на його утриманні /а. с. 61, 62/.

На аркуші справи 63 знаходиться копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 22.01.1981 НОМЕР_2 , відповідно до якого його батьками є ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання (хоча заняття проходять онлайн, однак це не звільняє особу від відвідування таких занять), вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. При цьому судом також враховано, що доказів понесених позивачем витрат на проживання, придбання необхідної літератури та канцелярських товарів для навчання дочки тощо, на які посилається у своєму позові позивач як на підставу, не надано. З огляду на що, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на навчання доньки в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Висновок суду першої інстанції зроблений за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину».

У постанові ВС від 23.01.2019 по справі № 346/103/17 за схожих обставин, Суд дійшов висновків, що навчання дитини на денній формі є свідченням того, що вона не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

У разі неофіційного працевлаштування дитини таку обставину має довести відповідач.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується апеляційним суд, про те, що дочка сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Доказів понесених позивачем витрат на проживання, придбання необхідної літератури та канцелярських товарів для навчання дочки тощо, на які вона посилається у своєму позові як на підставу, не надано, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на навчання доньки в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Обставини, які б свідчили про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дочки на період її навчання до досягнення нею 23-річного віку у справі не встановлено. Відповідач не надав докази свого матеріального забезпечення ( доходу).

Крім цього, у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач визнає позовні вимоги в частині наявності у нього можливості сплачувати аліменти на навчання повнолітньої дочки в розмірі 3028 грн щомісячно.

Відповідачем не надано суду доказів, що розмір аліментів стягнутий судом першої інстанції (1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно) перевищує визнаний позивачем розмір аліментів, які він має можливість сплачувати (3028 грн щомісячно).

Не є підставами для зміни або скасування рішення суду першої інстанції посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє дітей, оскільки наявність у ОСОБА_2 інших дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною обставиною, яка враховується при визначені розміру аліментів.

Твердження відповідача про перебування непрацездатної матері на його утриманні не підтверджено належними та допустимими доказами.

Аргументи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази тієї обставини, що донька сторін, на час звернення в суд з позовом проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки позивачем надано суду витяг Виконавчого комітету Козятинської міської ради № 129 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якої за зазначеною адресою зареєстровано ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 /а. с. 14/; копію договору № 979ПУАд(м)-1 від 30.08.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, в якому зазначено адресою проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 СК України).

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що донька проживає за іншою адресою, а не за адресою АДРЕСА_1 .

Доказування відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України не може гуртуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачу стало відомо про наявність у доньки сторін фінансових зобов`язань, що викликає сумнів у цільовому використані коштів, які буде отримувати позивач на підставі рішення суду, апеляційний суд відхиляє, оскільки платник аліментів може стежити за цільовим використанням коштів, які сплачують як аліменти відповідно до статті 186 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4.02.2025 у даній справі залишити без змін.

Поновити дію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4.02.2025 у даній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

С. Г. Копаничук