Провадження №2/748/258/25
Єдиний унікальний № 748/5190/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючої судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Орішко К.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іванівської територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Тетяна Миколаївна, про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами,

У С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звертаючись до суду з позовом, просять:

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: «А-1» житловий будинок з «А1-1» мансардою та «а-1» верандою, загальною площею 67,8 кв.м., в т.ч. житловою площею 31,9 кв.м., «Б-1» літня кухня, «Б1-1» сарай, «б-1» погріб під частиною будівлі, «б1-1» убиральня, № 1 - ворота, № 2 - хвіртка, № 3 - огорожа, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: «А-1» житловий будинок з «А1-1» мансардою та «а-1» верандою, загальною площею 67,8 кв.м., в т.ч. житловою площею 31,9 кв.м., «Б-1» літня кухня, «Б1-1» сарай, «б-1» погріб під частиною будівлі, «б1-1» убиральня, № 1 - ворота, № 2 - хвіртка, № 3 - огорожа, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок з «А1-1» мансардою та «а-1» верандою, загальною площею 67,8 кв.м., в т.ч. житловою площею 31,9 кв.м., «Б-1» літня кухня, «Б 1-1» сарай, «б-1» погріб під частиною будівлі, «б1-1» убиральня, № 1 - ворота, № 2 - хвіртка, № 3 - огорожа.

Позовні вимоги мотивовані тим, щосаме ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відводилася земельна ділянка під будівництво спірного житлового будинку і господарських споруд та надавався дозвіл на будівництво, а тому саме за нею обліковувався в погосподарських книгах спірний житловий будинок. 25 квітня 2008 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про оформлення права приватної власності на спірний житловий будинок прийнято рішення за № 73 про видачу свідоцтва про право приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Однак, за життя ОСОБА_4 не вчинила жодних дій щодо реєстрації права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що випливає з довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації». Свідоцтва про право приватної власності на спірний житловий будинок, позивачі не знайшли серед документів померлої. Зазначають, що оскільки позивач ОСОБА_3 перебував з померлою у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 1990 року і до моменту смерті останньої, то він, на підставі положень ст. 22,28 КпШС України, що діяли на час будівництва будинку ( 1994-1998 року), так і в силу положень ст. 60-61, 63,70 СК України, ст. 368 ЦК України, має право на 1/2 частину спірного будинку, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Непроведення за життя спадкодавцем ОСОБА_4 державної реєстрації права власності на спірний будинок унеможливлює оформлення позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями першої черги за законом, права власності на спадкове майно ОСОБА_4 , а саме належну останній за життя 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розміщеного в АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивач ОСОБА_3 також позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити своє право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння, оскільки за життя саме його дружині ОСОБА_4 , як забудовнику, видавалась земельна ділянка та в послідуючому приймалось рішення про видачу саме їй як одноосібному власнику свідоцтва про право приватної власності на спірний житловий будинок без урахування положень діючих як на момент будівництва будинку, так і в послідуючому положень КпШС та СК України.

Відзив на позов відповідачем не подано.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі, суду не надали.

Відповідач - Іванівська територіальна громада в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, в якому зазначено про відсутність зарперечень щодо позовних вимог ( а.с. 109).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Т.М. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи мається заяві про розгляд справи без її участі ( а.с. 84).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що визначений законом.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15). Позивач ОСОБА_3 є чоловіком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , згідно якого вони перебували у шлюбі з 27.01.1990 (а.с.51 зворот). Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дітьми померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , зміна дошлюбного прізвища позивача ОСОБА_1 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 (а.с.10-зворот, 11,13).

На день смерті, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом із чоловіком - ОСОБА_3 , дочкою ОСОБА_1 , сином ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №410 від 22.11.2024 ( а.с.105).

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Т.М. була заведена спадкова справа №12/2024.

З наданої суду копії спадкової справи №12/2024 встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , позивачі по справі, які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Чоловік померлої - ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився, про що 15.04.2024 подав відповідну заяву ( а.с.43-67).

Постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Т.М., позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 та області через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та державної реєстрації за спадкодкодавцем ( а.с.106-107).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається з будівельного паспорту 1994 року на забудову земельної ділянки, виділеної забудовнику ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , за життя, архітектором Чернігівського району на підставі рішення виконавчого комітету від 31.10.1994 №44 "Про дозвіл на будівництво /перебудову/ індивідуального житлового /садового/ будинку", погоджено рішення виконкому Іванівської сільської ради №53 від 19.06.1994 про відведення земельної ділянки площею 0,15 га під будівництво житлового будинку та господарських споруд в с. Количівка, та дозволено будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 відповідно погодженого проекту районний архітектором (а.с.17-19).

Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 107 від 23.04.2025, в АДРЕСА_1 відбулася зміна нумерації будинку з АДРЕСА_3 , тому слід вважати, що це один і той самий будинок ( а.с. 102).

Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №73 від 25.04.2008 "Про оформлення права приватної власності на житловий будинок", видано ОСОБА_4 свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.22-зворот).

Видане свідоцтво підлягало реєстрації в Чернігівському РБТІ.

Однак, з листа Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2024 встановлено, що право власності на спірний житловий будинок з надвірними спорудами в Чернігівському РБТІ, не зареєстровано (а.с. 23).

07 серпня 2008 року, на замовлення ОСОБА_4 КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 ( а.с.20-21).

За повідомленням Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 483 від 22.04.2025, записи в погосподарських книгах с. Количівка до 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. Згідно погосподарських книг с. Количівка № 2 за 2006-2010 роки, за 2011-2015 роки, за 2016-2020 роки, за 2021-2025 роки, за адресою: АДРЕСА_1 , головою домогосподарства до 10.11.2023 значиться ОСОБА_4 ( а.с.99).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 та області проводилося спадкодавцем ОСОБА_4 на відведеній для цієї мети земельній ділянці, за наявності документів, які дають право виконувати будівельні роботи, однак за життя забудовник - спадкодавець ОСОБА_4 , отримавши свідоцтво про право приватної власності, своє право власності на нього не зареєструвала.

Згідно із ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Виходячи з ч. 3 ст. 331 ЦКУ до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, новостворене нерухоме майно, будівництво якого здійснено в передбаченому законом порядку, набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. (стаття 182 ЦК України).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 23 даної постанови у випадку відмови нотаріуса у оформленні права спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спакодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду (п.3-1 вказаного листа).

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації прав власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, і державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, і право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним (п.3-2 листа).

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий до експлуатації, або право власності за ним не було зареєстроване, то до складу спадщини вxодять усі належні спадкодавцеві як забудовникові права та обов`язки, в тому числі і право передати від свого імені для прийняття до експлуатації завершеного будівництвом об`єкту, отримати на своє ім`я свідоцтва про право власності та зареєструвати право власності тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державній реєстрації прав підлягає право власності. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі п.2 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який вступив в силу з 1 січня 2016 року), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, новий об`єкт - це завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше. Таким чином, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий в експлуатацію, або право власності за ним не було зареєстровано, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права і обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем в процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об`єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений в порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкт; право отримати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстр речових прав на нерухоме майно. Тобто такі права повинні підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності повинно бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.98 № 121 (втратила чинність 06.08.2012), державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.

Отже, видача фізичним особам свідоцтва про право власності на новозбудовані об`єкти нерухомого майна можлива за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.

Зважаючи на те, що будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалося ОСОБА_4 згідно із законом на земельній ділянці, що була виділена для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських приміщень, отримано свідоцтво про право власності, однак за життя ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, не зареєструвала своє право на вищевказаний будинок, а тому до позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину, переходять в рівних частинах права і обов`язки забудовника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які за життя належали спадкодавцю і не припинились до дня смерті.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину після смерті своєї матері, не в змозі в позасудовому порядку оформити своє право забудовника на спірне спадкове майно, тому за ними слід визнати це право.

Також судом встановлено, що будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалося ОСОБА_4 за час шлюбу з позивачем ОСОБА_3 .

Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

За ст. 22, 28 КпШС, ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексуУкраїни).

За таких обставин, спадкуванню після смерті ОСОБА_4 підлягає 1/2 частина прав та обов`язків забудовника спірного будинку, оскільки 1/2 частина таких прав та обов`язків належить ОСОБА_3 .

Суд, проаналізувавши вищенаведене, враховуючи, що за життя ОСОБА_4 не набула права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , оскільки не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна, як того вимагає закон, а фактично вона до припинення цивільної правоздатності набула права та обов"язки забудовника вказаного будинку з господарськими спорудами, а тому позов підлягає до часткового задоволення, а саме визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 1/4 частині за кожним, в порядку спадкування, а за позивачем ОСОБА_3 - 1/2 частину, прав забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іванівської територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Тетяна Миколаївна, про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право забудовника на 1/4 частину спадкового майно за законом, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , та право зареєструвати за собою право власності на вказану частину спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_2 право забудовника на 1/4 частину спадкового майно за законом, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , та право зареєструвати за собою право власності на вказану частину спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_3 право забудовника на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , та право зареєструвати за собою право власності на вказану частину спадкового майна.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Іванівська територіальна громада в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33 «б».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Тетяна Миколаївна, місцезнаходження: м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 91, приміщ. 7.

Суддя: С. П. Меженнікова