Справа № 694/155/25 Провадження № 2/710/377/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», від імені якої діє адвокат Ушакевич Марина Петрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за договором №С-001-0 від 29.03.2019 у розмірі 13 298,77 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що 29.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору кредиту №С-001-0 від 29.03.2019 банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну карту MasterCard. Банк свої зобов`язання за кредитом виконав у повному обсязі, позичальник зобов`язань не виконав. У зв`язку з невиконанням зобов`язання у відповідача, станом на 19.12.2023 виникла заборгованість у розмірі 13 298,77 грн, зокрема: заборгованість за основним боргом 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8 298,77 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладеного договір факторингу №19/12-2023 за яким АТ «Ідея Банк» відступає а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк». Права вимоги, які відступає клієнт фактору відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея банк» та визначені в реєстрі боржників.

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» і ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу №22/12-2023. Відповідно до укладеного договору факторингу позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором №С-001-0 від 29.03.2019.

Оскільки позичальник не повернув кошти за кредитним договором, позивач вимушений звернувся до суду за захистом своїх прав.

22.04.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.03.2025 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю.

22.04.2025 судом відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві міститься прохання провести розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вважала, що витрати зі сплати витрат на правову допомогу є надмірними.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши відповідачку, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд установив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

29.03.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки( а.с. 5).

Відповідно до пункту 2 угоди ПАТ «Ідея Банк» банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку.

Відповідно до підпункту 2.2. угоди ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди, становить 5000 грн 00 коп.

Згідно з підпунктом 2.3 угоди процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних.

Також, 29.03.2019 відповідачем підписано Анкету-опитувальник клієнта- фізичної особи, повідомлення про зміну реквізитів рахунків, довідку про гарантування вкладів фізичних осіб, та згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії на оброблення персональних даних( а.с. 6-7).

З наданої позивачем виписки по рахунку відповідачки вбачається, що останній було надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн ( а.с. 12-19).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С-001-0 від 29.03.2019 станом на 19.12.2023 заборгованість останньої перед кредитором становить 13 298,77, з яких: заборгованість за основним боргом - 5000 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8 298,77 грн ( а.с. 20).

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги, у тому числі відповідно до реєстру боржників № 3 до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-001-0 від 29.03.2019 у сумі 13298,77 грн. ( а.с. 26-35)

Перехід права вимоги за вказаним договором підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 20.12.2023 № 45 з призначенням платежу: фінансування згідно з договором факторингу 19/12-2023 від 19.12.2023 ( а.с. 36).

22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги, у тому числі відповідно до реєстру боржників № 3 до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-001-0 від 29.03.2019 у сумі 13298,77 грн. ( а.с. 38-45).

Перехід права вимоги за вказаною угодою до позивача підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 26.12.2023 № 376 з призначенням платежу: фінансування згідно з договором факторингу 22/12-2023 ( а.с. 46).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.ст.526, 527 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином , відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно наданих розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачем, остання свої зобов`язання за договором не виконав і не повернув суми позики та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Позивач відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги від 22 грудня 2023 року є правонаступником у відносинах за кредитним договором №С-001-0 від 29.03.2019, а тому має право вимоги до відповідача.

Оскільки відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідачки заборгованості у заявленому розмірі.

Щодо судових витрат.

Ураховуючи, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов, про що надала відповідну заяву, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову, підлягає поверненню йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до норм ч.2ст.141ЦПКУкраїни інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані : договір про надання правової допомоги № 02-24 між ТОВ « Фінансова компанія « Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правничий курс» від 01.07.2024, додаткову угоду №1/1 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024, форма акту прийому-передачі реєстру боржників від 1.11.2024, акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.12.2024, наказ (розпорядження) №02-К про прийняття на роботу ОСОБА_2 від 28.06.2024, платіжну інструкцію в національній валюті №1084 від 20.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №6416 адвоката Ушакевич М.П..

Вказані докази є належними та допустимими.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на позицію відповідачки щодо надмірності витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі наявні підстави для стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу, проте у зменшеному до 4000,00 гривень розмірі, що є співмірним з ціною позову, зі складністю справи, яка є малозначною, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141,142,106, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за угодою №С-001-0 від 29.03.2019 у розмірі 13 298,77 грн, зокрема: заборгованість за основним боргом 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8 298,77 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір у розмірі 1514,00 гривень та витрати на професійну правову допомогу у сумі 4 000, 00 гривень.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 гривень

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», місце знаходження: вул. вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, 04071, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( вказаний у позові).

Повний текст рішення складений 16.05.2025.

Суддя О.В. Щербак