Головуючий у суді першої інстанції: Семенюта О.Ю.
У Х В А Л А

22 травня 2025 року місто Київ

справа №359/12095/24

провадження№22-ц/824/11139/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року задоволені позовні вимоги ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" заборгованість за послугу з розподілу природного газу в розмірі 3070,61 грн., 3% річних в розмірі 40,65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 88,31 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 30 квітня 2025 року через підсистему " Електронний суд" подав апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України.

У тексті апеляційної скарги виклав клопотання про продовження строку подання апеляційної скарги.

Разом з тим, клопотання про продовження строку на подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, зважаючи на те, що продовженню підлягають строки встановлені судом (ст. 127 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження встановлений законом, і такий строк у разі його пропуску може бути поновлений.

Питання про поновлення строку ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не порушує.

Згідно з ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою, в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, оскільки апеляційна скарга на рішення суду, подана ОСОБА_1 , поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, апелянт не порушує питання про поновлення такого строку, суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху, надавши строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, оскільки особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За подання позову до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн. (том №1 а.с. 4-5) .

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду в електронній формі через підсистему "Електронний суд", у зв`язку з чим ставка судового збору обчислюється із застосуванням коефіцієнта 0,8.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір в розмірі 3633,60 грн. ((3028 грн. х 150% ) х 0,8).

Враховуючи наведене відповідачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3633,60 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: ГУК м. Києва у Солом`янському районі 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача: UA 0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходу бюджету 22030101 призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2-а.

В тексті апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що він є людиною похилого віку, пенсіонером та потребує постійних медичних обстежень за станом здоров`я, та придбання ліків. У зв`язку з чим він звертався до депутата міської ради для отримання матеріальної допомоги. У разі сплати ним судового збору у необхідному розмірі, при відмові йому у задоволенні апеляційної скарги, він має оплатити судові витрати, в результаті чого буде позбавлений можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу.

Зазначив про те, що з 90 х- років він недотримував 50% пенсії, яку частково компенсували субсидією, а після рішенням суду, Пенсійний фонд мав йому виплачувати перераховану пенсію, але у зв`язку з відсутністю у держави коштів та введенням військового стану, грошові кошти за рішенням суду перестали виплачувати, та позбавили субсидії.

При цьому, у разі не сплати судових витрат, він буде позбавлений газу, в результаті чого не зможе обігрівати свій будинок та готувати їжу. В такій же ситуації опиниться його дружина, ветеран праці, яка за станом здоров`я також потребує постійного прийому ліків.

На підтвердження викладених обставин відповідач ОСОБА_1 надав виписку з огляду лікаря загальної практики сімейної медицини з рекомендаціями до лікування , витяг з медичної картки з записом хірурга з рекомендацією приймання ліків, електронні медичні направлення на консультації та обстеження до лікарів (за медичною програмою "програма державних фінансованих гарантій медичного обслуговування"), виписку по картковому рахунку ОСОБА_2 , надану АТ "Ощадбанк" станом на 28.04.2025 (доступні кошти в сумі 1125,52 грн.), виписку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14 квітня 2025 року за період з січня по червень 2024 року.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Виписка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14 квітня 2025 року, за період з січня по червень 2024 року, не є належним доказом, для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки надана інформація не містить даних про майновий стан особи, і не може бути достатньою підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Наданий розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі ОСОБА_1 , містить лише інформацію про нарахування пенсії та її складових (які в підсумку становлять 11 991,66 грн.), але не дає можливості встановити розмір нарахованої та виплаченої пенсії за певний період (2024 рік).

Оскільки надані ОСОБА_1 документи не є достатніми доказами, що підтверджують його майновий стан, а належних доказів, що підтверджують неможливість сплати судового збору у визначеному судом розмірі або наявність пільг, ОСОБА_1 не надано, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Надані ж виписка з огляду лікаря загальної практики сімейної медицини з рекомендаціями до лікування, витяг з медичної картки з записом хірурга з рекомендацією приймання ліків, електронні медичні направлення на консультації та обстеження до лікарів не можуть бути враховані судом як доказ майнового стану відповідача.

Необхідно звернути увагу на те, що направлення на обстеження видані медичним закладом за медичною програмою "програма державних фінансованих гарантій медичного обслуговування", що не потребує сплати грошових коштів за надані медичні послуги.

Зазначені у виписках лікарів рекомендації для прийнятті певних лікарських препаратів є лише рекомендаціями, і не можуть бути підтвердженням того, що ОСОБА_1 несе реальні витрати на їх придбання, що перешкоджає йому сплатити судовий збір.

Лише у разі надання належних та допустимих доказів на реальність витрат на лікування та придбання ліків, суд може врахувати такі витрати при здійсненні оцінки майнового стану відповідача, в комплексі, поряд з іншими наданими суду доказами майнового стану відповідача.

Надаючи відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, які за рекомендацією самого ж фіскального органу потребують уточнення у податкових агентів (джерел доходів), відповідач ОСОБА_1 не надав суду довідку з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про отриману суму пенсії (доходи) за 2024 рік.

Щодо посилання відповідача на те, що його дружина ОСОБА_3 , 1949 року народження, також є пенсіонером та потребує лікування, суд не приймає до уваги, оскільки доказів того, що ОСОБА_3 перебуває на утриманні ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно подати відповідне клопотання в порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір" про звільнення або зменшення розміру судового збору, за наявності підстав визначених законом, а також подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі /довідку про доходи з фіскальної служби за 2024 рік; довідку з ГУПФУ в Київській області про доходи за 2023 рік, 2024 рік; довідку з служби соціального захисту тощо/.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліку, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на апеляційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків:

- щодо виконання вимог ст.356 ЦПК України (надати платіжний документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону);

- щодо виконання вимог ст. 357 ЦПК України (подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначенням підстав для поновлення такого).

Попередити, ОСОБА_1 , що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку невиконання вимог ч.3 ст. 357 ЦПК України або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна