УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

справа № 405/965/18

провадження № 61-5757ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фесько Катерини Михайлівни, боржник: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі: АТ «Державний експортно-імпортний банк України», Банк) звернулося зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фесько К. М.

Скаргу мотивувало тим, що 16 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда видав виконавчі листи у справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 передано на виконання до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

04 грудня 2019 року виконавче провадження закрито в зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 . Стягувач вважав постанову про закриття виконавчого провадження незаконною, оскільки державний виконавець не з`ясувала наявність правонаступників боржника, в зв`язку з чим просив суд визнати неправомірними такі дії державного виконавця та скасувати постанову від 04 грудня 2019 року про закриття виконавчого провадження.

Ленінський районний суд м. Кіровограда ухвалою від 14 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 березня 2025 року, скаргу задовольнив частково. Скасував постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену у виконавчому провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/965/18 та зобов`язав Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/965/18. Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки заявник не набув статусу правонаступника боржника у виконавчому провадженні шляхом заміни сторони виконавчого провадження, а отже його твердження про порушення його прав ухвалою місцевого суду є передчасними.

У травні 2025 року ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 06 березня 2025 року, в якій просив суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу залишити без розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали оцінку тому, що Банк подав скаргу поза межами строку на оскарження дій державної виконавчої служби. Заявник наполягає на тому, що стягувач мав доступ до матеріалів виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, а отже не був позбавлений можливості встановити факт смерті боржника та оскаржити постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у встановлений законом строк. Суди попередніх інстанцій не взяли до уваги той факт, що стягувач не подав заяву про поновлення строку для подання скарги, а отже з цих підстав скаргу слід залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, оскаржувані судові рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на такі підстави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вказують на те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанова Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10).

У постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 Верховний Суд вказав: «…строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові…».

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у cправі № 910/18480/20).

Місцевий суд в оскаржуваній ухвалі встановив, що скаржник, обґрунтовуючи підстави пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця від 04 грудня 2019 року, посилався на те, що до відома стягувача не доводилася інформація про рух виконавчого провадження, зокрема щодо постанови про закінчення виконавчого провадження. Підтвердженням зазначеного факту суд першої інстанції визнав відомості у листі-відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29 серпня 2023 року № 59181/30.22-25/1.

Як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень ОСОБА_1 посилається на те, що стягувач пропустив строк для оскарження постанови державного виконавця, оскільки мав доступ до автоматизованої системи виконавчих проваджень, а отже мав можливість бути обізнаним про закінчення виконавчого провадження.

Законодавець в статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» врегулював порядок виконання державним виконавцем обов`язку з надсилання документів виконавчого провадження стягувачу та боржнику, їх представникам.

Згідно зі змістом частин першої та другої цієї статті копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Зазначена норма закону спростовує посилання заявника на обов`язок стягувача цікавитися ходом виконавчого провадження, оскільки обов`язок з надсилання копії постанови про закінчення виконавчого провадження стягувачу (навіть у формі електронного документа) чи доведення до відома стягувача наявності постанови про закінчення виконавчого провадження законодавцем покладено саме на державного виконавця.

В той же час, суди шляхом аналізу доказів в матеріалах справи надали оцінку листу Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29 серпня 2023 року № 59181/30.22-25/1 та з його змісту встановили, що державний виконавець не повідомляв стягувача про наявність оспорюваної постанови.

Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Касаційна скарга не містить доводів щодо порушення норм процесуального права стосовно порядку дослідження доказу, відомості в якому взяті судами за основу для перевірки дотримання стягувачем строку на оскарження дій та рішень державної виконавчої служби.

Законодавець пов`язує початок відліку строку на оскарження дій державного виконавця з подією, коли скаржник дізнався, або міг дізнатися про порушення його права.

Оскільки стягувача до 29 серпня 2023 року включно не повідомлено у визначений законом спосіб про стан виконавчого провадження, то вважати моментом настання події, визначеної законом як «дізнався чи міг дізнатися», та відповідно починати відлік десятиденного строку для оскарження дій державної виконавчої служби суди повинні саме з моменту отримання стягувачем зазначеного листа. В зв`язку з цим суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що строк на оскарження дій державного виконавця не пропущений.

Також доводи касаційної скарги не містять мотивів щодо пропуску стягувачем десятиденного строку з моменту отримання ним листа від 29 серпня 2023 року.

З огляду на зазначене, посилання заявника на недотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права стосовно дотримання строку не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим не доводять потребу в касаційному перегляді оскаржуваних судових рішень, а отже не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 06 березня 2025 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фесько Катерини Михайлівни, боржник: ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко