Справа № 502/807/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя соба: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинокв порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка та третяособа в судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, третя особа проти задоволення позову не заперечував.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 40,5 кв.м. та загальною площею 71,7 кв. м., кухні літ. Б1, комори літ. В, гаражу літ. Г1, комори - літ. Е, сараю літ. Ж1, сараю літ. З, сараю літ. И, навісу літ. К, сараю літ. Л1, навісу літ. М, вбиральні літ. Н, надвірних споруд - № 1-4;І, належне їй відповідно до свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_2 від 05.02.1996.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким заповідала позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках все своє майно на що вона матиме право за законом на день смерті.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою на день її смерті.

ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймав та на спадкове майно після її смерті не претендує, про що зазначив у поданій ним заяві.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Спадщину прийняла та спірний житловий будинок дійсно належав померлій.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 40,5 кв.м. та загальною площею 71,7 кв. м., кухні літ. Б1, комори літ. В, гаражу літ. Г1, комори - літ. Е, сараю літ. Ж1, сараю літ. З, сараю літ. И, навісу літ. К, сараю літ. Л1, навісу літ. М, вбиральні літ. Н, надвірних споруд - № 1-4;І, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков