Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/8725/24
Провадження № 2/644/221/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 травня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в реалізації права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати паркан та фундамент паркану між земельними ділянками в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Посилається на те, що вона проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0829 га, кадастровий номер: :04:023:0006. По сусідству з нею, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проживає відповідач ОСОБА_2 , який є власником споруди, розташованій на сусідній земельній ділянці. Між їхніми земельними ділянками є паркан, який розташовано на її земельній ділянці, а не на межі ділянок. Він складається з металевої сітки, азбестоцементних листів та металевих стовпців. З жовтня 2023 року вона почала спілкування з відповідачем з приводу знесення старого паркану і зведення паркану на межі їхніх ділянок відповідно до Плану меж земельної ділянки, складений за результатами геодезичної зйомки. Відповідач не реагує на її звернення. Відповідач фактично захопив частину земельної ділянки, що належить їй. Зазначені дії відповідача порушують права позивача на безперешкодне використання належної їй ділянки. 148-Б, на власний розсуд: її утримання, благоустрій, опорядження, планування території тощо.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року було відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.

Приймаючи до уваги викладене, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0829 га, кадастровий номер :04:023:0006, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що засвідчено відповідним витягом від 21.08.2024 року. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач.

Сторони у справі сусіди.

Відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2024 року.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма закону визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно п. г) ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно з ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов`язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ч.1 ст.107 Земельного Кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу наведеного та з урахуванням ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, ОСОБА_1 мала довести, що паркан, який вона просить зобов`язати відповідача демонтувати разом з фундаментом, дійсно побудований і розташований на території її земельної ділянки, та був побудований власником суміжного домоволодіння. Проте таких доказів суду не надано.

З наявної в матеріалах справи технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: АДРЕСА_1 , з описом меж домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1 , схемою (таблицею) координат поворотних точок земельних ділянок, неможливо встановити наявність будь-якого паркану між домоволодіннями сторін по справі.

Наданий позивачем технічний паспорт об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 складається зі схематичного плану (схеми розташування будівель і споруд), експлікації до схематичного плану, яка містить площу земельної ділянки (загальну та забудовану), в тому числі складається з огорожі Літ. №6, №7, №8. Також на схематичному плані можна побачити, що між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 та б. АДРЕСА_3 мається штрих лінія, проте її значення в технічному паспорті не визначено. Зазначені в технічному паспорті огорожі Літ. №6, №7, №8 розміщені не між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 та б. АДРЕСА_3 . В технічному паспорті відсутнє зазначення про наявність взагалі огорожі (паркану) між домоволодіннями сторін по справі.

Крім того, позивачем не обґрунтовано, не підтверджено належними доказами саму наявність паркану і його фундаменту, технічні характеристики паркану. Технічні характеристики фундаменту та паркану не зазначені в будь-якій наявній технічній документації.

Позивач не зазначила і не надала докази того, хто і коли побудував фундамент і паркан, що має значення, оскільки позивач просить в своїх позовних вимогам саме відповідача зобов`язати демонтувати паркан та фундамент.

Суд бере до уваги, що будь-які клопотання щодо призначення проведення експертизи по справі позивачем не заявлялися.

Надані позивачем відомості переписки у месенджері з відповідачем та фото паркану між невстановленими будівлями, не доводять обставини, на які посилається ОСОБА_1 . Із наданих фото неможливо достовірно встановити об`єкти, які на них зображені, з прив`язкою до конкретних адрес, а також неможливо встановити обставини, на які посилається позивач в своєму позові.

Беручи до уваги вищевикладене, що позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відносяться на її рахунок і відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-84, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в реалізації права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання демонтувати паркан та фундамент паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , - ВІДМОВИТИ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повне судове рішення складено 22.05.2025 року.

СУДДЯ: