Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/344/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді Павленка Р.М.

за участі:

секретаря Маламан Я.О.;

представника позивача ОСОБА_1 (не з`явилася);

відповідача ОСОБА_2 (не з`явилася);

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Ржищів Київської області справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Заочним рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 14.01.2025, ухваленим у справі №374/344/24 за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено позов; стягнуто з ОСОБА_2 , на користь АТ «ПУМБ» 61524,72 грн, а також стягнуто понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

20.02.2025 до Ржищівського міського суду надійшла заява від ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Ржищівського міського суду від 14.01.2025.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.02.2025 заяву відповідача ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення задоволено; скасовано заочне рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 січня 2025 року за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ржищівського міського суду від 04.03.2025 скасовано заочне рішення по справі №374/344/24 за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено підготовче засідання.

25.03.2025 представник позивача адвокат Кущ Я.В., подала до Ржищівського міського суду Заперечення про перегляд заочного рішення.

Ухвалою від 01.04.2025 Ржищівський міський суд Київської області постановив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Про дату, час і місце судового засідання повідомлено учасників справи.

Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом отримання СМС-повістки.

Обставини, встановлені судом.

Відповідач звертає увагу, що його заява не містила будь-якого строку повернення кредиту (користування ним), а тому судом першої інстанції не було встановлено, коли настав момент, з якого позивач може вимагати від відповідача повернення позики, та чи настав такий момент станом на дату пред`явлення позову.

Суд звертає увагу на такі положення Договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО):

Овердрафт короткостроковий кредит, що надається банком клієнту в межах кредитного ліміту відповідно умов Договору для здійснення платіжних операцій понад залишок власних коштів клієнта на картковому рахунку. Обслуговування карткового рахунку, за яким встановлено Овердрафт, здійснюється за дебетово-кредитною схемою.

Згідно з п. 4.3. ДКБО: Загальні умови надання Овердрафту та Кредитної картки з відновлювальною Кредитною лінією.

4.3.1. Заборгованість за Кредитним лімітом виникає у випадку проведення видаткових операцій (інших законодавчо встановлених платіжних інструментів) або їх реквізитів, на суму, що перевищує залишок власних грошових коштів Клієнта на Картковому рахунку.

Розмір Кредитного ліміту, наданого протягом дня (як Овердрафту так і по Кредитній лінії), дорівнює сумі всіх видаткових операцій, проведених за Картковим рахунком з лімітом Овердрафту або до якого випущена Кредитна картка, протягом цього дня понад залишок власних грошових коштів Клієнта на Картковому рахунку.

Днем надання кредиту/частини кредиту є день здійснення Клієнтом першої Платіжної операції за рахунок коштів Кредитного ліміту після встановлення / зміни Кредитного ліміту згідно умов цього Договору.

4.3.3. Строк дії Кредитного ліміту при обслуговуванні Кредитної картки на «Умовах надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «Сплачуй частинами» дорівнює 12 (дванадцять) місяцям, а при обслуговуванні кредитної картки на «Умовах надання та обслуговування «Кредитної картки «Все можу» з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «У розстрочку» - 60 (шістдесят) календарних днів з дня надання Кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Строк дії Кредитного ліміту може бути скорочено у порядку, визначеному цим Договором. У разі незгоди Клієнта щодо продовження строку дії Кредитного ліміту, Клієнт має звернутись до Банку із відповідною письмовою заявою не пізніше ніж 30 календарних днів до закінчення чергового строку дії Кредитного ліміту.

4.3.4. Повернення заборгованості за Овердрафтом/Кредитною лінією здійснюється за рахунок грошових коштів, що надійшли на Картковий рахунок будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України.

Суд наголошує, що підписанням заяви про приєднання до ДКБО відповідач підтвердила, що погоджується із взаємодією з позивачем на умовах ДКБО.

Згідно п.2.2.1. Розділу І частини 2 ДКБО Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції (ДКБО) Акцептованими клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-яким іншими умовами Договору.

За п.2.2.2. Розділу І частини 2 ДКБО дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору.

Відповідно до п. 2.2.5. Розділ І частини 2 ДКБО підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

На сторінці другій ДКБО (преамбула) зазначено:

ПАТ «ПУМБ» відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України оголошує пулічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції. Ця Публічна пропозиція розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»:pumb.ua (надалі «Сайт Банку»),набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на Сайті Банку заяви про її відкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозиції.

ПАТ «ПУМБ», діючи на підставі ст.ст. 641 та 644 ЦК України, звертається з цією Публічною пропозицією надання послуг фізичним особам у передбаченому порядку та на обумовлених умовах, із застосуванням встановлених ПАТ «ПУМБ» тарифів, які оприлюднені на Сайті Банку та/або розміщені у доступних для клієнтів місцях надання Банком послуг.

Акцептування цієї Публічної пропозиції (приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) здійснюється фізичними особами у місцях надання Банком послуг на підставі ст. 634 ЦК України шляхом оформлення Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умови подання документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану. Приєднання фізичних осіб до Договору відбувається в цілому, клієнт не може запропонувати Банку свої умови Договору.

Перед підписанням заяви у відділенні Банку співробітник Банка, який безпосередньо оформлював видачу відповідачу кредиту, надав відповідачу ДКБО у паперовому вигляді для ознайомлення редакція ДКБО у паперовому вигляді (поряд з електронного формою на сайті Банка) завжди знаходиться у кожному відділенні Банка і обмежень прав клієнтів на ознайомлення із ДКБО ніколи не відбувалося клієнт не обмежується ні в часі, ні в доступі до інформації.

Підтвердженням надання відповідачу кредиту є як Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №501 від 16.03.2019, яка була підписана відповідачем, так і паспорт споживчого кредиту від 16.03.2019, який також був підписаний відповідачем.

У паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної річної процентної ставки та інші умови.

Відповідач стверджує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є інформаційним документом і не може свідчити про умови кредиту та кредитного договору.

У свою чергу позивач відзначив, що наданий ним розрахунок заборгованості є формою, встановленою банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості клієнта-боржника з метою подання до суду при ініціюванні судового провадження.

Окремо позивач наголошує, що у разі, коли відповідач вважає розрахунок заборгованості неправильним, він має право надати власний контр-розрахунок заборгованості, чого зроблено не було. Також позивач наводить у приклад постанову Запорізького апеляційного суду від 29.10.2024 у справі № 337/1717/24, якою виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом у справі відповідно до висновків ВС, викладених у постанові від 14.07.2020 у справі № 367/4970/13-ц, постанові від 8.07.2020 у справі № 464/4985/15-ц, постанові від 02.0.2020 у справі № 753/16745/15-ц.

Відповідач в порядку ст. 267 ЦК України заявляє про пропуск позивачем строків позовної давності, визначених ст.ст. 257-258 ЦК України, щодо будь-яких грошових вимог позивача, які утворилися (могли утворитися) до 12.09.2015 (3 роки до дня звернення в суд).

Наслідки пропуску позивачем строків позовної давності відповідач просить суд застосувати при ухваленні остаточного рішення у цій справі.

1.07.2023 завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2023 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Кредитний договір укладено між сторонами процесу 16.03.2019. Однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 30.11.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).

Суд дійшов висновку, що вимога відповідача про застосування позовної давності не можу бути задоволена.

Відповідач наголошує, що подані разом з позовом докази не можуть бути належним підтвердженням обізнаності та згоди відповідача з конкретними «Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» (примітка орфографія та стилістика автора збережені), на які посилається позивач як на умови кредитного договору, які дозволяють збільшити в односторонньому порядку ліміт, оскільки на них відсутній підпис відповідача.

Також відповідач вказує, що Умови та Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача (https//www.universalbank.com.ua) (примітка орфографія та стилістика автора збережені) неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Суд погоджується з позицією позивача, що такі згадані відповідачем документи як «Умови та Правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку» не надавалися на підпис ОСОБА_2 та взагалі відсутні серед матеріалів справи.

Також слід звернути увагу, що відповідач, вказуючи на неіснуючі у справі документи, посилається на інші банківські установи Приватбанк і Універсалбанк.

Відповідач наголошує, що факт збільшення відповідачу кредитного ліміту (суми позики) був прийнятий судом виключно на підставі поданої позивачем довідки без дати та номеру, без ідентифікації особи, що її підписала, а відтак, така довідка є неналежним та недопустимим доказом збільшення кредитного ліміту, оскільки, фактично банком могла бути надана довідка про збільшення кредитного ліміту до будь-якого розміру. Прийняття таких доказів за належні призведе до безконтрольного та незаконного збільшення заборгованості відповідача.

У свою чергу позивач доводить, що відповідно до п. 4.3.6.4 ДКБО банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону.

Суд констатує, що позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про зміну кредитного ліміту у спосіб, визначений п. 4.3.6.4 ДКБО, тобто шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону.

Разом з тим суд бере до уваги судову практику Київського апеляційного суду (постанова від 19.11.2024 у справі № 758/6556/24). У вказаній постанові суд апеляційної інстанції висловив таку правову позицію:

«Встановивши, що банк у письмовій формі, а саме у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаній відповідачем, надав їй, як позичальнику, у повному обсязі всю необхідну інформацію, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування», сторони узгодили всі істотні умови договору, тобто: суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплати відсотків, розмір нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості та її сплати, строк дії договору, орієнтовна загальна вартість кредиту, тощо. ОСОБА_1 особистим підписом засвідчила, що вона погодилась на отримання кредит саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними, суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини, а також те, що відповідач порушив умови договору, не погашала щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, допустила заборгованість щодо повернення кредиту, дійшов законного та обґрунтованого висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відсутність доказів того, що відповідача було проінформовано шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону про збільшення кредитного ліміту не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Як вбачається з наданої виписки по рахунку, відповідач продовжувала користуватись наданими грошовими коштами понад встановлений кредитний ліміт 10 000 грн, про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту не повідомляла.»

Обставини у справі, що розглядається судом, є аналогічними обставинам у справі, в якій висловив вказану позицію суд апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 продовжувала активно користуватись грошовими коштами на картці понад встановлений спочатку та безумовно відомий їй кредитний ліміт, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Відповідач про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту не повідомляла, до банку про надання роз`яснень незрозумілих норм договору чи пояснення причини збільшення доступного для використання кредитного ліміту не зверталася.

Норми права, застосовані судом.

За ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 54 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги», платіжна інструкція розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові ВС від 11.09.2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (пункт 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, в редакції, чинній на момент вчинення відповідних правочинів або виникнення відповідних прав та обов`язків.

За Розділом 4 Положення № 254 визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов`язкові реквізити. Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій. До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (абзац другий пункту 4.10. Положення 254).

Інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (пункт 5.1 Положення 254).

Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них (згідно із абзацом першим пункту 5.3. Положення 254).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ч. 1 ст. 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Варто зазначити, що відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він належним чином ознайомлений.

Згідно з ч. 1,2 ст. 633 ЦК України Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Чинне законодавство України передбачає право встановлення цивільних правовідносин на умовах публічного договору.

Згідно з постановою Харківського апеляційного суду від 10.04.2024 у справі №636/4164/20 «Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззаперечним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах. До Заяви позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками».

Згідно з постановою Запорізького апеляційного суду від 29.10.2024 у справі №337/1717/24: «Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві».

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України:

1. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

2. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

3. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

4. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оцінка судом аргументів сторін, доказів.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідач не скористався можливістю надати суду свій розрахунок заборгованості, який би він вважав правильним.

Заперечуючи будь-які зобов`язання перед банком, відповідач разом з тим активно користувався кредитними коштами, що вбачається з виписки з особового рахунку.

Варто відзначити, що відповідач не оспорює використання кредитних коштів.

Таким чином, відповідач скористався своїми процесуальними правами настільки, наскільки вважає це за потрібне. Суд не може вимагати від відповідача надати додаткові докази, оскільки це буде порушенням принципу змагальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача надані в обсязі, недостатньому для підтвердження належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором та спростування суми заборгованості перед позивачем.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, щофакт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2242,40 грн.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, статтями 4, 11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 61524,72 грн (шістдесят одна тисяча п`ятсот двадцять чотири гривні сімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати (витрати зі сплати судового збору) в розмірі 2242,40 грн (дві тисячі двісті сорок дві гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М.Павленко