Справа №155/837/25
Провадження №2-н/155/20/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.05.2025 м.Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчин Анастасія Ігорівна, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з боржника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2025 року до Горохівського районного суду Волинської області надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчин Анастасія Ігорівна, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з боржника ОСОБА_2 .

Разом із вимогою про стягнення аліментів, заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом положень ч. 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правову допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про видачу судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку наказного провадження.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (пункт 4 частини 1 статті 161 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зі змісту заяви стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу встановлено, що остання просила суд, стягнути з боржника ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

У порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений частиною 1 статтею 161 перелік вимог. Судовий наказ не може бути виданий судом щодо вимог, які прямо не зазначені в законі. Видається судовий наказ без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому, змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, що покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, що мають переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

У наказному провадженні стягненню з боржника підлягають лише безспірні суми, до яких витрати заявника на правничу допомогу не відносяться, зважаючи на положення статті 137 ЦПК України, якою для розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами витрат на правову допомогу, передбачено як подання доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, так і доведення співмірності їх розміру.

При цьому, суд може за клопотанням іншої сторони, при доведенні нею неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, зменшити їх розмір.

Отже, вирішення судом питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката відбувається за участю сторін, статус яких статтею 42 ЦПК України визначений лише у справах позовного провадження, в той час як за приписами частини другої наведеної норми процесуального права при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник (стягувач) та боржник. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійною правничою допомогою, входить до предмету доказування по справі, а тому стягнення такого виду судових витрат суперечить самій суті наказного провадження.

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем, тобто сторонами у позовному провадженні, за результатами вирішення спору по суті. Саме при ухваленні судом остаточного рішення на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частини 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України. У боржника в наказному провадженні, натомість, відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, або погодження з такими вимогами.

Висновок Верховного Суду щодо застосування норм статті 137 ЦПК України викладений зокрема у постанові від 25 березня 2020 року в справі № 607/1219/18. Так, судом касаційної інстанції було вказано, що відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тому відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.

Суд також звертає увагу, що нормами ЦПК України не передбачено беззаперечне (безспірне) стягнення судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в наказному провадженні.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені заявником чи боржником.

Таким чином, розмір витрат на правову допомогу та їх обґрунтованість має бути встановлено на засадах рівності та змагальності сторін, тому заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу не може бути вирішена в наказному провадженні.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 133, 137, 163, 165 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчин Анастасія Ігорівна у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв