ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6429/25

Провадження № 22-ц/820/1151/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання (суддя Продан Б.Г.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання, в якому просив суд стягнути з Держави Україна на його користь 86,6 грн втрат від інфляції на підставі ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2025 позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки даної заяви, зокрема, сплатити судовий збір або зазначити належні підстави для звільнення від його сплати.

Позивач отримав копію ухвали 22.03.2025 та у встановлені судом строки (24.03.2025) подав заяву на усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням відсутності у нього будь-яких доходів. До заяви позивачем надано відомості з ДРФО про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2025 за період з січня 2024 по грудень 2024 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за за прострочення виконання в порядку ст. 625 ЦК України визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, вважає ухвалу незаконною і такою, що порушує його права.

Вказує, що суд, всупереч вимогам Закону, вимагає від нього сплати судового збору в інтересах третіх осіб, в тому числі і судової гілки влади.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Таким чином, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2025 року позов ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки даної заяви, зокрема, сплатити судовий збір або зазначити належні підстави для звільнення від його сплати.

Із матеріалів справи вбачається, що зазначену вище ухвалу направлено рекомендованим листом на адресу місця проживання ОСОБА_1 та отримано ним 22.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.03.2025 позивач подав до суду заяву на усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням відсутності у нього будь-яких доходів. До заяви позивачем надано відомості з ДРФО про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2025 за період з січня 2024 по грудень 2024 року

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, оцінивши надані позивачем докази майнового стану, виходив з того, що відомості з ДРФО про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2025 за період з січня 2024 по грудень 2024 року, не підтверджують дійсне фінансове становище заявника, а тому відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору. Оскільки, будь-яких інших клопотань до закінчення визначеного судом строку на усунення недоліків, позивач не подавав, суд першої інстанції прийшов до висновку, що всупереч вказівкам суду, ОСОБА_1 вимоги ухвали не виконав та зазначені в ній недоліки не виправив, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

Виходячи зі змісту ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, розстрочити, зменшити розмір судового збору або звільнити від сплати судового збору у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що долучені позивачем до заяви відомості з ДРФО про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2025 за період з січня 2024 по грудень 2024 року не відображають в повній мірі інформації про об`єктивний матеріальний стан позивача та не підтверджують, що ОСОБА_1 за 2024 рік більше не отримував доходів з інших джерел.

Вказаний висновок суду відповідає також правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 04.04.2023 у справі № 901/988/18,де зазначено, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно з якими інформація про доходи особи відсутня, не виключають можливості отримання нею інших доходів, зокрема, від Пенсійного фонду України, Управління праці та соціального захисту населення, Державного центру зайнятості.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до необґрунтованого повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 травня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай