Справа № 214/2034/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Білоус Геннадія Борисовича про відвід головуючого судді Сіденка Сергія Івановича від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Лісовий Д. О., звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради, в якому просить суд з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 10.11.2022 визнати укладеним договір оренди земельної ділянки у тій самій редакції договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007 щодо оренди земельної ділянки площею 0,2985 га кадастровий номер: :06:055:0105, яка розташована по АДРЕСА_1 , підписаного 10.10.2007 року і зареєстрованого у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.10.2007 за № 56 між Криворізькою міською радою та ФОП ОСОБА_3 за змістом договору, запропонованого представником позивача у прохальній частині заяви про зміну предмета позову.

У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І., який своєю ухвалою від 12.06.2024 прийняв до розгляду дану справу.

20 травня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» представник третьої особи надіслав на адресу суду заяву про відвід судді Сіденка С. І. від розгляду даної справи. Заява зареєстрована канцелярією суду 21.05.2025 за вх. № 14726.

Заява про відвід обґрунтована тим, що на думку представника третьої особи головуючий вже прийняв рішення по справі, тому вдає імітацію розгляду справи та формальноо здійснює судочинство, під час розгляду справи висловлює свою позицію щодо справи. Крім того посилається на те, що на його думку головуючим вжиті заходи щодо приховування розгляду справи від стороннього спостерігача, оскільки представник третьої особи не має змоги переглянути судові засідання, трансляція яких здійснювалась публічно в мережі Інтернет. Як на підставу відводу, у поданій до суду заяві, з посиланням на ст. 128 ЦПК України, вказує, що розгляд справи 20.05.2025 було відкладено на 23.05.2025, що позбавляє його можливості вивчити справу та підготувати письмові заяви, клопотання, пояснення тощо.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов таких висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 39 ЦПК України).

Відвід представника третьої особи по суті мотивований його незгодою із процесуальним рішенням головуючого щодо призначення дати та часу розгляду справи.

При цьому незгода з процесуальним рішенням, як підставою відводу головуючого по справі, на переконання суду, ґрунтується на суб`єктивній думці представника третьої особи та не підтверджена належними та допустимими доказами. Інші доводи заяви про відвід також заявником не доведено, що суд розцінює як спробу тиску на суд з метою затягти розгляд справи, строки розгляду якої обмежено процесуальним законом.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Виходячи з наведених у заяві представника третьої особи підстав, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий суддя Сіденко С. І. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Дана цивільна справа призначена до судового розгляду у приміщенні суду на 23 травня 2025 року.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений головуючому судді Сіденку Сергію Івановичу.

Вирішення питання про відвід судді Сіденка Сергія Івановича передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначення якого провести у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя Сіденко С. І.