ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

14 травня 2025 року

м. Харків

Справа № 630/93/24

Провадження № 22-ц/818/1446/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Харківський відділ державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2024 року, ухвалене суддею Малихіним О.О., -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Харківський відділ державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 22 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справи до розгляду в судовому засіданні із повідомлення учасників справи.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заінтересовані особи в окремому провадженні повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.

Такі правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №183/4366/24.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме:

що вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Олейники Сахновщинського району Харківської області, в період з 25 січня 2021 року і до моменту видачі сповіщення № 658 від 03 листопада 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 про те, що, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник без вісті під час активних бойових дій, про що було направлено корінець сповіщення №658 Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

та факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олейники Сахновщинського району Харківської області, відносно доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Люботин Харківського району Харківської області, про що здійснено актовий запис №39 від 11 березня 2022 року.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказала, що встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту батьківства необхідно їй для реалізації особистих немайнових та майнових прав доньки, в тому числі для оформлення права на отримання грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (надалі Порядок №884).

Згідно із пунктами 2, 3 Порядку №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Пунктом 4 Порядку №884 передбачено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення.

Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється:

особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.

Враховуючи, що рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення приймає командир (начальник, керівник) відповідної військової частини, а також те, що така виплата здійснюється на користь членів сім?ї військовослужбовця зниклого безвісті, вирішення даної заяви безпосередньо стосується прав та обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та брата ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яких колегія суддів вважає доцільним залучити до участі в якості зацікавлених осіб.

Керуючись ст.294 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Залучити до участі у справі в якості зацікавлених осіб військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова