Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/33/25
Провадження №: 2/332/928/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2061,84 грн, обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає відповідач, який є споживачем електричної енергії на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 , але своїх обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконував, у зв`язку з чим за період з 01.09.2018 по 01.01.2019 виникла заборгованість у сумі 2061,84 грн., яку просять стягнути на їх користь, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений при поданні позову до суду.
Ухвалою суду від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 24.02.2025 року, 09.04.2025 та на 13.05.2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направленням судових повісток за його місцем реєстрації. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 про користування електричною енергією, за адресою: АДРЕСА_2 позивачу надавались послуги з постачання електричної енергії на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та Правил користування електричною енергію для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, який відкрито на ОСОБА_1 . Свої обов`язки по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконував, у зв`язку з чим виник борг у сумі 2061,84 грн. за період з 01.09.2018 по 01.01.2019.
П.1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір про користування електричною енергією є публічним договором та укладається з урахуванням статей 633, 634,641,642 Цивільного кодексу України.
Таким чином, договірні відносини мали місце на засадах публічного договору і конклюдентні дії (споживання та оплата спожитої електричної енергії) вважаються такими, що були направлені на укладення даного договору.
Згідно з п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999, чинних на час виникнення спірних правовідносин, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.
За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до п. 42 вищенаведених правил, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримувався розрахункового періоду та не здійснював оплату за показниками приладу обліку.
Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 525- 527 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 13 травня 2025 року.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя: В.Д. Сапунцов