Провадження № 2-н/752/242/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву Державного житлово-комунального підприємства НАН України, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

12 травня 2025 р. на адресу суду надійшла заява Державного житлово-комунального підприємства НАН України, за підписом представника Морозова О.В., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Перевіряючи матеріали заяви про видачу судового наказу на відповідність вимогам ст. 163 ЦПК України, суд знаходить підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Заява Державного житлово-комунального підприємства НАН України підписана його представником Морозовим О.В., який діє на підставі Довіреності від 08.04.2019. Довіреність видана директором Державного житлово-комунального підприємства НАН України Дихничем І.В., який діє на підставі Статуту.

Разом з тим, до заяви не додано доказів, які б підтверджували, що Дихничем І. В. є директором Державного житлово-комунального підприємства НАН України та у відповідності до установчих документів має право підписувати довіреність на представництво.

Таким чином, особою, яка підписала та подала до суду заяву про видачу судового наказу, належним чином не підтверджено своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах заявника та не надано відповідних на це документів.

Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, до матеріалів заяви про видачу судового наказу на підтвердження сплати судового збору додана платіжна інструкція №335 від 26.06.2024р. на суму 302,80 грн.

Однак, при перевірці надходження сплати судового збору за заяву про видачу судового наказу (вх. №30028 від 12.05.2025р.) до державного бюджету за вказаною платіжною інструкцією суд не знайшов підтвердження такого зарахування. Більше того, вказана платіжна інструкція обліковується в Голосіївському районному суді м.Києва за справою №752/7200/25.

Згідно положень частин другої та третьої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України, може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

Однією з підстав для відмови у видачі судового наказу, що визначені у статті 165 ЦПК України є підстава коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного житлово-комунального підприємства НАН України суму заборгованості у розмірі 29 254,53 грн.Водночас заявник не конкретизує, які саме послуги були наданні боржнику, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи належать такі послуги до категорії житлово-комунальних.

Крім цього, суд звертає увагу, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 29 254,53 грн, що становить 100% від заборгованості вказаної у довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку, однак з доданих до заяви копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії Договору дарування від 09.04.2010, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є власником 9/10 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави для стягнення з нього всієї суми боргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою Державного житлово-комунального підприємства НАН України, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу із зазначених судом підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у встановленому порядку розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 167 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Державного житлово-комунального підприємства НАН України, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу із зазначених судом підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Слободянюк