ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 2/2218/144/11

Провадження № 22-ц/820/916/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: представника Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому та представника ПАТ АТ «Укргазбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2/2218/144/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року в складі судді Мазурок О.В. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.04.2015 року, визнання неправомірною бездіяльності Державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання Державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив:

- скасувати постанову Державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дячок Маріанни Василівни, ВП № 39084810, від 03 квітня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції) Дячок Маріанни Василівни щодо не скасування арешту на майно накладеного постановою Державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 , ВП № 39084810, від 03 квітня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-зобов`язати Державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дячок Маріанну Василівну, скасувати арешт на моє майно та заборону відчуження, накладений постановою Державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дячок Маріанною Василівною від 03.04.2015р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №39084810.

На обґрунтування своєї скарги вказував, що 28 березня 2012 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду справа № 2/2218/35/12 задоволено позов ПАТ «Укргазбанк» до нього, ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» прострочену заборгованість по кредиту у сумі 116500 доларів США, заборгованість за процентами - 24461,65 доларів США, всього 1422961,65 доларів США та пеню у сумі 157715 грн. 32 коп, а також у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №792008/2л від 27.02.2008 року в розмірі 142961,65 доларів США та 157715 грн. 32 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 74 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.10.2006 року, визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

На примусовому виконанні у Першому відділі ДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області перебувало виконавче провадження ВП № 39084810 від 16.07.2013 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/2218/35/12 від 14.05.2013 року Хмельницького міськрайонного суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу на користь ПАТ КБ «Укргазбанк».

В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дячок Маріанною Василівною від 03.04.2015 року було накладено арешт на все його майно, який наразі є діючий.

13 травня 2021 року постановою Хмельницького апеляційного суду в справі № 2/2218/144/11 задоволено апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк», скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_1 на ОСОБА_5 .

Тому, ОСОБА_1 вважав, що він вибув з виконавчого провадження у зв`язку із заміною боржника його правонаступником, а тому відносно його майна не може бути ніяких накладених арештів, однак наприкінці листопада 2024 року з витягу - інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, йому стало відомо про те, що не дивлячись на відсутність відносно нього виконавчого провадження та заміну його як боржника правонаступником, його майно перебуває під арештом за постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дячок Маріанни Василівни від 03.04.2015 року ВП № 39084810.

Тому, на початку грудня 2024 року він, звернувся до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту в добровільному порядку, проте листом йому було відмовлено про скасування арешту, який він отримав 31 грудня 2024 року. При цьому, постанов про відкриття виконавчого провадження № 39084810 та про арешт його майна в рамках вказаного виконавчого провадження він не отримував, їх виконавцем направлено не було.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року у задоволенні поданої скарги ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права, невірним застосуванням норм процесуального права. Посилається на ті ж обставини, які вказані в його скарзі, вважає, що він вибув з виконавчого провадження у зв`язку із заміною боржника його правонаступником, тому відносно його майна не може бути ніяких накладених арештів, а накладений арешт на його майно порушує його права як власника майна. Посилається, що суду було повідомлено, що у заявника відсутній виконавчий лист № 2/2218/35/12 від 14.05.2013 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу на користь банку, а тому відсутня можливість мати доступ до інформації про виконавче провадження. Крім того саме виконавче провадження не збереглося згідно з відповіддю першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), а постанова про відкриття виконавчого провадження заявнику не направлялася, однак такі твердження судом не прийнятті до уваги.

Тому, з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги поданої скарги.

Представник АТ «Укргазбанк» - Галюк В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що ОСОБА_1 , з метою уникнення відповідальності щодо звернених стягнення на предмет іпотеки банку, а саме квартири АДРЕСА_3 , та виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вії 28.03.2012 року, на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Оксанюк А.А. здійснено відчуження квартири АДРЕСА_4 загальною площею 117,1 кв.м. ОСОБА_6 . Далі спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року продана була уже ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою №183981825. Таким чином ОСОБА_1 в порушення договору іпотеки здійснено відчуження спірної квартири і виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року стало не можливим, оскільки змінився власник квартири та боржник у останньому виконавчому провадженні № 60390927.

Надалі АБ «Укргазбанк» вимушений для захисту своїх інтересів звернутися до сулу з процесуальним документом про заміну сторони виконавчого провадження, за яким 02.04.2021 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області відмовлено в задоволенні відповідної заяви. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.05.2021 року апеляційну скаргу банку задоволено, замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_1 на ОСОБА_5 яка набрала законної сили. Вище наведене свідчить, що фактично ОСОБА_1 продовжує не виконувати рішення суду, ухиляється від своїх зобов`язань, вважаємо, що заміна сторони не є підставою для зняття будь-якого арешту з нього в розумінні ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» до моменту реалізації квартири в межах виконавчого провадження. Крім того, скаржником не подавалось клопотання про поновлення строку для оскарження постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39084810 від 03.05.2015 року, як і не наведено підстав для поновлення даного строку.

Від Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) також надійшов відзив на апеляційну скаргу. В якому головний державний виконавець Дячок М. посилається, що згідно п.п. 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, що затверджені наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017р., передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, с трок зберігання яких становить один рік. У зв`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень, надати більш детальнішу інформацію немає можливості.

Також посилаються, що при цьому в своїй скарзі скаржник ОСОБА_1 не зазначає жодного слова про поважні причини пропуску строку на оскарження, адже виконавче провадження було завершено 03.04.2015 року, а скаржник звертається до суду лише 10.01.2025 року. Від зазначених скаржником обставин щодо причин припущення строку на оскарження чи будь які підтверджуючі документи щодо поважності припущення строків у скарзі відсутні, в зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, судове рішення скасуванню, а провадження в справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 27 лютого 2008 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 792008/2л, відповідно до умов якого останньому наданий кредит у сумі 120000 доларів США строком до 25 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,9% річних.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за даним кредитним договором між ПАТ АТ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 27 лютого 2008 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н. А. і зареєстрований за № 431. Предметом іпотеки за договором є квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 74,0 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням житлово-комунального господарства 03 жовтня 2006 року і зареєстрованого Хмельницьким БТІ.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2012 року у справі № 2/2218/35/12 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 142961,65 доларів США, пеню та у сумі 157715,32 грн.

Звернуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 792008/2л від 27 лютого 2008 року у розмірі 142961,65 доларів США і пені у сумі 157715,32 грн стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_5 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 жовтня 2006 року. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів і визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 862000 грн.

17 жовтня 2011 року зареєстрована декларація № ХМ3 про готовність квартири АДРЕСА_6 до експлуатації внаслідок реконструкції двох квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_6 під одну житлову квартиру АДРЕСА_4 .

Внаслідок реконструкції квартир АДРЕСА_7 ОСОБА_1 погасив свідоцтва про право власності від 03 жовтня 2006 року, реєстраційний номер № 16244024 і № 16246275 на дві окремі квартири та отримав нове свідоцтво про право власності від 31 жовтня 2011 року. Право власності було зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 35016193, що підтверджується листом Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 03 жовтня 2019 року № 500/01-18.

На підставі договору купівлі-продажу ВРХ № 159644 від 18 серпня 2010 року квартира АДРЕСА_8 , продана ОСОБА_6 .

В органах ДВС на примусовому виконанні перебував виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду № 2/2218/35/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 74 кв. м за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

Виконавче провадження було відкрито 16 липня 2013 року.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 03 квітня 2015 року в межах виконавчого провадження № 39084810 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду № 2/2218/35/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 74 кв. м за адресою АДРЕСА_1 накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 та заборонено йому здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Виконавчий документ у подальшому неодноразово повторно пред`являвся до виконання.

Виконавче провадження № 60390927 завершено 10 грудня 2019 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з дією мораторію на звернення стягнення на нерухоме майно за кредитами в іноземній валюті. Виконавчий лист з відповідною відміткою повернений стягувачеві.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2019 року квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_5 . Право власності відповідачки на нерухоме майно зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.05.2021 року, яка за наслідками касаційного перегляду залишена без змін ухвалою Верховного Суду від 31.08.2021 року, задоволено заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» - замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року у справі № 2/2218/35/12 з боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_5 .

01.09.2022 року на підставі заяви стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубабою Д.О. на підставі виконавчого листа №2/2218/35/12, виданого 14.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом, відкрито виконавче провадження №69738148. Боржницею у цьому виконавчому провадженні є ОСОБА_5 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи № 2/2218/144/11 та судовими рішенням, ухваленими в межах даної цивільної справи.

За змістом норм ЦПК України одним із засобів юридичного захисту прав сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають під час примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Так відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В той же час згідно частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

При цьому спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено порядок вирішення спорів, що виникають під час виконання судових рішень, захисту прав особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно. У разі виникнення такого спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про зняття з арешту з майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок висловлений також Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18

У справі, яка переглядається, встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.05.2021 року, задоволено заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» - замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року у справі № 2/2218/35/12 з боржника боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_5 , а 01.09.2022 року на підставі заяви стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області на підставі виконавчого листа №2/2218/35/12, виданого 14.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом, відкрито виконавче провадження №69738148, боржницею у якому є ОСОБА_5 .

Таким чином заявник ОСОБА_1 на даний час не є стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/2218/35/12, виданого 14.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом, а відтак не є суб`єктом права на подання скарги в порядку статті 447 ЦПК України, не наділений правомочністю звертатися зі скаргою на дії та рішення державного виконавця.

Законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права заявника. Це право може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про зняття арешту із майна.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для розгляду скарги ОСОБА_1 , який на даний час не є стороною виконавчого провадження, на дії і рішення державного виконавця, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту його права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин в разі помилкового прийняття скарги на дії державного виконавця до розгляду провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України слід було закрити.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року в справі № 712/12136/18.

Такий же висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року в справі № 2-186/05 за аналогічних обставин з даною справою при поданні скарги на дії державного виконавця особою, що не є стороною виконавчого провадження.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, розглянув скаргу ОСОБА_1 по суті, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про закриття провадження в справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року скасувати.

Провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.04.2015 року, визнання неправомірною бездіяльності Державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання Державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про вчинення дій закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова