АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/8972/24

провадження № 22-ц/822/371/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Половінкіної Н. Ю., Височанської Н. К.

секретар Факас А. В.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 лютого 2025 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Танасійчук Н. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 .

З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 59 345 гривень 59 копійок за період з квітня 2019 року по жовтень 2024 року (том 1, а. с. 86-90).

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1 626 гривень, щомісячно з відповідною індексацією до досягнення донькою повноліття, починаючи з 17 квітня 2019 року.

Вказує, що у зв`язку із невиконанням рішення суду відповідачем, позивачка звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці про примусове виконання вищевказаного рішення.

Постановою від 06 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71928805. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного виконавчою службою, станом на 06 серпня 2024 року заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 складає 66 895 гривень 03 копійки.

Відповідач ОСОБА_2 , як боржник у виконавчому провадженні та платник аліментів, свідомо протягом тривалого часу умисно ухиляється від виконання рішення суду щодо щомісячної сплати аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 .

З урахуванням вимог статті 196 СК України розмір неустойки (пені), що має бути стягнутий на її користь з відповідача ОСОБА_2 , не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, а тому вважала, що з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) у розмірі заборгованості по аліментам.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 лютого 2025 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2023 року закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 430 гривень 80 копійок.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів у визначеному судом розмірі належним чином не виконував, у зв`язку з чим має нести відповідальність за неналежне виконання свого зобов`язання зі сплати аліментів.

Кількість прострочених днів за період з 01 квітня 2023 року по 31 жовтня 2024 року становить 580 днів. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn).

За обставин цієї справи розрахунок пені за несплату аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року є таким: 1 626 гривень (сума аліментів) х 1% х 580 (кількість днів прострочення) = 9 430 гривень 80 копійок.

При вирішенні спору, суд першої інстанції не прийняв до уваги розрахунок індексації аліментів (а. с. 143-147) та, відповідно, розрахунок пені здійснений позивачем, в якому включено до розміру заборгованості суму індексації, оскільки статтею 196 СК України визначена відповідальність платника аліментів, у вигляді пені, що вираховується із суми несплачених аліментів. Включення індексації до суми заборгованості стаття 196 СК України не передбачає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, який стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 56 009 гривень 03 копійки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не зміг встановити за яким саме виконавчим провадження виник борг по сплаті аліментів у справі, тому як у матеріалах справи була відсутня постанова ДВС про відкриття провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , а з розрахунку боргу зі сплати аліментів, складеної ДВС, не вбачалося на яку саме дитину ДВС здійснено розрахунок заборгованості по аліментам.

Вказує, що у 2023 році зверталась до суду з позовом на підставі розрахунку боргу згідно виконавчого провадження № 71928805, та просила стягнути пеню в сумі 40 879 гривень 03 копійки.

Позовні вимоги ґрунтуються на розрахунку боргу за виконавчим провадженням № 76460051 за інший період, сума боргу відповідача зі сплати аліментів становить за даним позовом 56 009 гривень 03 копійки.

Суд незаконно закрив провадження у справі в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2023 року, тому в цій частині рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 травня 2019 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 суд вирішив стягнути з відповідача аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 1 626 гривень щомісячно з наступною індексацією.

Як вбачається із розрахунків ДВС заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженню № 71928805 від 06 серпня 2024 року, у виконавчому провадженні № 76460051 від 07 листопада 2024 року, 11 лютого 2025 року, які додані до позову, заяви про зменшення позовних вимог, клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів, і що не заперечується самим відповідачем, станом на жовтень 2024 року борг відповідача зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з урахуванням індексації становив 56 009,03 гривень.

Розрахунок пені було здійснено на суму боргу за період з квітня 2019 року по жовтень 2024 року, яка складала 353 609 гривень 08 копійок, але в силу вимог статті 196 СК України не може бути більшою за суму боргу по аліментам, а тому пеня становить 56 009 гривень 03 копійки.

З огляду на вказане позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а рішення суду в цій частині є незаконним.

Наголошує, що суд не застосував штрафну санкцію до відповідача за невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, хоча з матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про таке рішення, частково його виконував, знав про наявність обох виконавчих проваджень по примусовому виконанню даного рішення, однак все одно не сплатив заборгованість по аліментам та продовжує їх не сплачувати.

Вважає, що суд всупереч статті 2, частині другій статті 13 ЦПК України не вжив всіх заходів для ефективного захисту порушених прав малолітньої дитини та не встановив всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13 жовтня 2020 року у справі № 725/3475/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (том 1, а. с. 8-9).

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 травня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 626 гривень щомісячно, з відповідною індексацією, починаючи з 17 квітня 2019 року (том 1, а. с. 10).

Судом видано виконавчий лист на виконання даного рішення, в частині стягнення у межах суми платежу за один місяць (том 1, а. с. 42).

06 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71928805 з виконання виконавчого листа у справі № 725/2328/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 626 гривень щомісячно починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (том 1, а. с. 11).

12 жовтня 2023 року постановою державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України у зв`язку з несплатою аліментів за виконавчим листом № 725/2328/19 (том 1, а. с. 45).

28 жовтня 2024 року постановою державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Чернівці закінчено виконавче провадження № 71928805 з примусового виконання виконавчого листа № 725/2328/19, виданого 27 травня 2019 року, у зв`язку з виконанням в повному обсязі (том 1, а. с. 69).

05 листопада 2024 року постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Чернівці відкрито виконавче провадження № 76460051 з виконання виконавчого листа № 725/2328/19 від 01 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 626 гривень щомісячно, з відповідною індексацією, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (том 1, а. с. 93).

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Брусничка» міста Чернівці (том 1, а. с. 21).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06 серпня 2024 року, здійсненого Першим ВДВС у місті Чернівці ЗМУМЮ, в період з квітня 2023 року по липень 2024 року відповідач ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 щомісячно в сумі 1 626 гривень не сплачував (том 1, а. с. 14-17).

Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого другим відділом ДВС у місті Чернівці від 07 листопада 2024 року № 93455/10 встановлено, що в період з серпня 2024 року по жовтень 2024 року ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 щомісячно в сумі 1 626 гривень не сплачував (том 1, а. с. 94-96).

Відповідно до розрахунку індексації аліментів від 11 лютого 2025 року, здійсненого Першим ВДВС у місті Чернівці за період з квітня 2019 року по квітень 2024 року, нарахована сума індексації становить 7 235 гривень 71 копійка (том 1, а. с. 143-147).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону, виходячи з наступного.

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 на підставі рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 27 травня 2019 року у справі № 725/2328/19 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 626 гривень щомісячно, з відповідною індексацією, починаючи з 17 квітня 2019 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції послався на те, що ухвалою від 12 лютого 2025 року у цій справі судом закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення пені за період з квітня 2019 року по березень 2023 року, а тому стягненню підлягає пеня за заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року в сумі 9 430 гривень 80 копійок.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши розрахунок пені, приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково здійснив відповідний розрахунок.

За період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року розрахунок пені за прострочення сплати аліментів повинен бути здійсненим за наступною формулою:

квітень 2023 року 1 626 (заборгованість по аліментах за відповідний місяць) х 1% х 550 (кількість днів прострочення по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 31 жовтня 2024 року) = 8 943 гривні 32 копійки (розмір пені за відповідний період);

травень 2023 року 1626 х 1% х 519 = 8438,94;

червень 2023 року 1626 х 1% х 489 = 7951,14;

липень 2023 року 1626 х 1% х 458 = 7447,08;

серпень 2023 року 1626 х 1% х 427 = 6943,02;

вересень 2023 року 1626 х 1% х 397 = 6455,22;

жовтень 2023 року 1626 х 1% х 366 = 5951,16;

листопад 2023 року 1626 х 1% х 336 = 5463,36;

грудень 2023 року 1626 х 1% х 305 = 4959,3;

січень 2024 року 1626 х 1% х 274 = 4455,24;

лютий 2024 року 1626 х 1% х 245 = 3983,7;

березень 2024 року 1626 х 1% х 214 = 3479,64;

квітень 2024 року 1626 х 1% х 184 = 2991,84;

травень 2024 року 1626 х 1% х 153 = 2487,78;

червень 2024 року 1626 х 1% х 123 = 1999,98;

липень 2024 року 1626 х 1% х 92 = 1495,92;

серпень 2024 року 1626 х 1% х 61 = 991,86;

вересень 2024 року 1626 х 1% х 31 = 504,06.

жовтень 2024 року = 0.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року складає 84 942 гривні 56 копійок.

Зважаючи, що загальний розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_2 за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року становить 30 894 гривень (1626 х 19 місяців), а тому з урахуванням обмежень встановлених статтею 196 СК України вищевказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

У цій частині доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, оскільки судом першої інстанції помилково здійснено розрахунок заборгованості, в зв`язку з цим підлягає зміні рішення суду в частині суми, яка підлягає стягненню.

Разом з цим колегія суддів вважає помилковими аргументи апеляційної скарги про необхідність здійснення розрахунку розміру пені з урахуванням індексації аліментів з огляду на наступне.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від № 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 10-4 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».

У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів.

При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

За змістом пункту 11 Порядку № 1078 додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.

З урахуванням наведеного індексація аліментів за своє правовою природо є механізмом підвищення грошових доходів населення, проте не включається до розрахунку пені за прострочення сплати аліментів.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 31 серпня 2022 року у справі 686/5088/20.

Хоча позивачка в здійсненому нею розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року частково помилилась щодо загальної суми, проте це не вплинуло на заявлений до стягнення з ОСОБА_2 загальний розмір заборгованості, який обмежений законом 30 894 гривнями.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 12 лютого 2025 року частково ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому слід змінити мотивувальну частину рішення відповідно до змісту цієї постанови.

Також підлягає зміні резолютивна частина рішення суду з викладенням її в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 30 894 гривні».

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) встановлено судовий збір за подання до суду:

позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачкою у позові в частині, яка вирішена по суті судом першої інстанції і яка переглянута судом першої інстанції, заявлено вимогу майнового характеру у сумі 30 894 гривні. 1% від ціни позову складає 308 гривень 94 копійки (30 894 х 1%).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3 028 гривень.

За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

При поданні ОСОБА_1 позовної заяви вона була звільнений від сплати судового збору на підставі пункт 3 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Як вбачається з мотивувальної частини цієї постанови, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 пред`явленого до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року повністю.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з ОСОБА_2 підлягав стягненню судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок.

Як вбачається з резолютивної частини рішення від 12 лютого 2025 року суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача саме цієї суми, а тому рішення в частині розподілу судових витрат зі сплати судового збору підлягає залишенню без змін.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

А тому за результатами розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги, у сумі 1 816 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 лютого 2025 року відповідно до змісту цієї постанови.

Змінити резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 лютого 2025 року, виклавши її в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 30 894 (тридцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні».

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги, у сумі 1 816 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді : Наталія ПОЛОВІНКІНА

Наталія Височанська