ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/80/25 Справа № 701/1129/23
УХВАЛА

про вирішення відводу судді

14 травня 2025 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі судді цивільної палати Василенко Л. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною шестирічного віку,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Черкаського апеляційного суду знаходиться вказана цивільна справа.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025, визначено колегію суддів: Новіков О. М. - головуючий суддя і судді Василенко Л. І., Карпенко О. В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 березня 2025 року відкрито провадження у справі, а також призначено справу до розгляду на 17 квітня 2025 року о 09 год. 30 хв., який в подальшому відкладений судом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2025 року замінено суддю Василенко Л. І. на суддю Гончар Н. І.

12 травня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О. М.

Заяву мотивувала тим, що постановою Черкаського апеляційного суду від 03.07.2024 було змінено рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17.04.2024 та відмовлено їй в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною шестирічного віку.

В грудні 2024 року нею подано заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27.02.2025 їй було відмовлено у перегляді постанови суду за нововиявленими обставинами.

При цьому, в повному тексті ухвали суду вказано, що повний текст виготовлено 04.03.2025, проте дане твердження не відповідає дійсності, оскільки член колегії суддя Василенко Л. І. була відсутня у зв`язку з хворобою, про що свідчать звіти про автоматизований розподіл судових справ між суддями Черкаського апеляційного суду в інших справах, які надійшли до Черкаського апеляційного суду 04.03.2025.

Вважає, що суддею Новіковим О. М. було порушено її право на справедливий судовий розгляд неупередженим судом, яке передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про права людини.

Тому посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України просить відвести суддю Новікова О. М. від розгляду справи № 701/1129/23.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 травня 2025 року заява ОСОБА_1. про відвід судді визнана необґрунтованою, вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2025 року вказану справу розподілено судді Черкаського апеляційного суду Василенко Л. І.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О. М. приходжу до висновку про необхідність залишення її без задоволення.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу судді визначені ст. ст. 36-37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Разом з тим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

За об`єктивним критерієм підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Тобто, при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя чи судді можуть бути небезсторонніми, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Оцінюючи наявність підстав для відводу, встановлено, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О. М. не містять посилання на обставини та докази, які б дали підстави для висновку про його необ`єктивність та упередженість чи неналежне забезпечення дотримання ним процесуальних прав і свобод заявника.

Доводи заяви про незгоду із визначенням дати складання повного тексту ухвали не є підставою для відводу, крім того повний текст ухвали від 27.02.2025 дійсно складений 04.03.2025, однак підписаний суддею Василенко Л. І., яка входила до складу колегії суддів, 14.03.2025, що підтверджується даними автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми ДЗ, тобто коли суддя перебувала на роботі.

Дослідивши заявлений відвід, слід дійти висновку, що доводи заяви про відвід судді Новікова О. М. не є підставою для відводу в розуміння п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною шестирічного віку.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л. І. Василенко