Провадження № 2/202/103/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося з позовом, в якому зазначило, що 01 липня 2020 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2499284, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

Укладаючи кредитний договір, відповідач і ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені у статті 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Підтвердженням укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача.

Украдений кредитний договір був розміщений в особистому кабінеті відповідача, якому відповідно до умов кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки були перераховані грошові кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 22559148 від 01.07.2020.

ТОВ «Мілоан» виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредит.

29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2499284 від 01.07.2020, укладеним між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 .

Станом на 14.05.2021 відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмір 20 660,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4500 грн., прострочена заборгованість за комісією 385 грн., прострочена заборгованість за процентами 15775,50 грн.

На адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості, яку він не виконав.

За цих підстав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2499284 від 01.07.2020 у загальному розмірі 20 660,50 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

В установлений строк представником відповідача - адвокатом Присенко О.Г. був поданий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач не заперечує факту укладення ним кредитного договору в електронній формі з ТОВ «Мілоан» та отримання кредиту в сумі 5000 грн.

Водночас згідно з пунктами 1.3, 1.4. договору кредит надається строком на 30 днів з 01.07.2020 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 31.07.2020 року.

Відповідно до п. 2.3.1. кредитного договору № 4799284 від 01.07.2020 позичальник може збільшити строк кредитування. Проте умови кредитного договору щодо продовження строку кредитування є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом до 31.07.2020.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто право ТОВ «Мілоан» нараховувати проценти за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 31.07.2020. Тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

При цьому права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання.

Таким чином заборгованість за простроченими відсотками складає 1470 грн., як зазначено у п. 1.5.2 Договору, тобто за період користування кредитом.

З урахуванням вищевикладеного відповідач визнає суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 5855 грн., з яких: 4500 грн. - тіло кредиту, 1470 грн. - відсотки, 385 грн. - комісія за надання кредиту.

Також у відзиві зазначено, що оскільки згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов?язаний повернути кредит до 31.07.2020, а позивач звернувся до суду з позовом 08.08.2023, то строк позовної давності пропущений.

Отже, в разі визнання судом позовних вимог обґрунтованими просить у задоволенні позову відмовити з підстав пропуску позовної давності.

В свою чергу, представником позивача ОСОБА_2 була надана відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК Украі?ни кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК Украі?ни боржник, якии? прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язании? сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляціі? за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченоі? суми, якщо іншии? розмір процентів не встановлении? договором або законом.

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору № 2499284 від 01.07.2020 проценти за користування кредитом 1470,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,98 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентноі? - фіксована.

Згідно з п. 1.6. Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 Договору.

Відповідно до п. 2.2.3 Кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акціи?, програм лояльності, спеціальних пропозиціи? тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартноі? (базовоі?) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем, визначеним п. 1.4, продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно з п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною.

Отже, особливі нарахування процентів визначені в п.2.2.3 Договору. Сторони домовились, що якщо позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 Договору, в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу Украі?ни. У випадку нарахування процентів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу Украі?ни, вважається, що ця умова договору встановлює іншии? розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу Украі?ни, на рівні стандартноі? (базовоі?) ставки, передбаченоі? п. 1.6 Договору.

Нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здіи?снюється з дати наступноі? за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичноі? заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостеи?, передбачених п.2.2.3 Договору.

Дані умови чітко прописані у кредитному договорі № 2499284 від 01.07.2020. Позичальник надав свою згоду на укладення кредитного договору та погодився з усіма умовами.

При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором були передані позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно з Договором відступлення прав вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум заборгованості не нараховувалося.

Крім того, вважала, що строк позовної давності не пропущений, оскільки позовну заяву було подано 27 липня 2023 року, що підтверджується відомостями поштового зв?язку.

З огляду на вищевикладене, наполягала на задоволенні позовних вимог.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача в своїй заяві просила проводити без її участі.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений, також надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України).

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що 01 липня 2020 року між ТОВ «Мілоан» (позикодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, відправленим на номер мобільного телефону, був укладений кредитний договір № 2499284, відповідно до умов якого позикодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику кредит у сумі 5 000 грн. на строк 30 днів до 31.07.2020 (включно) зі сплатою комісії за надання кредиту 385 грн., яка нараховується за ставкою 7,70 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Кредитного договору) та процентів за користування кредитом 1470 грн., які нараховуються за ставкою 0,98% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Кредитного договору).

Пунктом 1.6 Кредитного договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього Договору.

Так, відповідно до п. 2.2.3 Кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акціи?, програм лояльності, спеціальних пропозиціи? тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартноі? (базовоі?) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем, визначеним п. 1.4, продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно з п. 1.6. Договору.

У випадку нарахування процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору.

Відповідно до платіжного доручення № 22559148 від 01.07.2020 відповідачу були перераховані грошові кошти в сумі 5000 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок зазначеної ним платіжної картки.

Факт укладення кредитного договору та отримання кредиту у вказаному розмірі відповідачем не заперечується, про що свідчить часткове визнання ним позову.

Також судом установлено, що 29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ, відповідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 2499284 від 01.07.2020, укладеним із ОСОБА_1 .

Згідно з випискою з особового рахунку та розрахунком процентів за користування кредитом заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 14.05.2021 року складає 20660,50 грн., з яких: 4500 грн. заборгованість за кредитом, 385 грн. заборгованість за комісією, заборгованість за відсотками 15775,50 грн.

При вирішенні між сторонами спору про стягнення вищевказаних сум з відповідача суд виходить з такого:

Відповідно до частини першої третьої статті 207 ЦК України, в редакції, яка діяла на час укладення договору між сторонами, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону).

В силу ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає доведеним, що відповідач 01.07.2020 отримав кредит у розмірі 5000 грн. на строк до 31.07.2020 року, який у встановлений строк не повернув. Також відповідач не сплатив погоджену суму комісії за надання кредиту в розмірі 385 грн. При цьому за період з 02.07.2020 по 31.07.2020 відповідачу були нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 1470 грн. (49 грн. (5000 грн. х 0,98%) х 30 днів).

Також відповідно до умов договору у зв`язку з простроченням виконання зобов?язання за період з 01.08.2020 по 04.08.2020 відповідачу були нараховані проценти в розмірі 1000 грн. (250 грн. (5000 х 5%) х 4 дні).

04.08.2020 відповідач сплатив 500 грн. у рахунок погашення кредиту та 856 грн. у рахунок погашення процентів за кредитом.

Того ж дня кредит було пролонговано на 15 днів.

За період з 05.08.2020 по 19.08.2020 відповідачу були нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 661,50 грн. (44,10 (4500 грн. х 0,98) х 15 днів).

У зв?язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання за період з 20.08.2020 по 18.10.2020 було нараховано проценти, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, в сумі 13500 грн. (225 грн. (4500 грн. х 5%) х 60 днів).

Відповідач не надав доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором, суму заборгованості за кредитним договором належними доказами не спростував.

У матеріалах справи наявна письмова вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» від 23.02.2021за вих. № 20304277/1 про погашення заборгованості в загальному розмірі 20660,5 грн., яка відповідачем не була задоволена.

Отже позивач як новий кредитор правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Доводи сторони відповідача про безпідставність нарахування процентів з 01 серпня 2020 року суд вважає необґрунтованими, оскільки розмір та порядок нарахування процентів, у тому числі за прострочення виконання зобов?язання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, прямо визначені умовами укладеного між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 кредитного договору від 01.07.2020, тобто були погоджені сторонами.

Також суд вважає необґрунтованими доводи щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин на території України відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Також Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжений і триває.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

Кредит надавався відповідачу на строк до 31.07.2020 та у подальшому був пролонгований до 19.08.2020.

Позивач із дійсним позовом звернувся до суду 27.07.2023, направивши його засобами поштового зв`язку.

Отже строк позовної давності позивачем не пропущений.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2499284 від 01.07.2020 у загальному розмірі 20660 грн. 50 коп., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом; 15775,50 грн. - заборгованість за відсотками; 385,00 грн. - заборгованість за комісією.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Оскільки позов задоволено, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2499284 від 01.07.2020 у розмірі 20 660 (двадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 50 коп., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом; 15775,50 грн. - заборгованість за відсотками; 385,00 грн. - заборгованість за комісією, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13 травня 2025 року.

Суддя Наталія Марченко