Справа № 502/631/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді: - відповідної частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Батько, відповідно, чоловік спадкодавця ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , внаслідок чого, було відкрито спадкову справу № 226/2018. При житті відповідне майно на себе не переоформлював. Батько позивача, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді відповідних частин (які складаються з частин які знаходилися у його власності та частини, яку він прийняв після смерті дружини ОСОБА_2 ) житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Позивач, будучи сином ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом. Позиивач прийняв спадщину фактично, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ОСОБА_3 за однією адресою на день його смерті, що підтверджено копією будинкової книги та довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлих та йому нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи, це питання вирішується в судовому порядку. Під час звернення до нотаріуса, йому нотаріусом було надане усне роз`яснення, що через відсутність всіх належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, в тому числі і відсутність належної реєстрації спадкового майна на померлих спадкодавців, необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. Нотаріус пояснив, що так як всіх належних документів на спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 повинен звернутися до Кілійського районного суду за захистом свої прав. На вимогу позивача надати письмову відповідь щодо неможливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, нотаріус зазначив, що не має змоги та можливості видати такий лист та підкреслив необхідність звернутися до суду. На теперішній час вищевказані обставини унеможливлюють оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 14/50 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , яка складається з: приміщень 1-1, 1-2, 1-3 загальною площею 41,4 кв.м. в т.ч. житловою площею 33,3 кв.м. в житловому будинку літ. А, приміщень 1-ІІ, 1-ІІІ, 1-ІV площею 10,8 кв.м. в сінях літ. а, приміщень 1-І площею 6,1 кв.м. в сінях літ. а1, 1/4 частини сараю літ. Б, 1/4 частини убиральні літ. В, надвірних споруд - № 1-5, в тому числі в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 23.08.2017 р., актовий запис про народження № 249 від 27.07.1973 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 09.08.2016 р., актовий запис № 448, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 26.12.2023 р., актовий запис № 570, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право приватної власності на будівлю № НОМЕР_5 виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради 19.01.2001 р., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належить 14/50 частин в рівних долях кожному будівлі в АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, складений КП КМР «БТІ», житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , зокрема його 14/50 частина, належна позивачу та померлим спадкодавцям, складається з: приміщень 1-1, 1-2, 1-3 загальною площею 41,4 кв.м. в т.ч. житловою площею 33,3 кв.м. в житловому будинку літ. А, приміщень 1-ІІ, 1-ІІІ, 1-ІV площею 10,8 кв.м. в сінях літ. а, приміщень 1-І площею 6,1 кв.м. в сінях літ. а1, 1/4 частини сараю літ. Б, 1/4 частини убиральні літ. В, надвірних споруд - № 1-5.

Відповідно до рішення Кілійської міської ради № 1523/VІІІ/27 від 25.11.2022 р. вулицю Гагаріна в м. Кілія перейменовано на АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 80978133 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Білгород Дністровською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 62186902 та номером у нотаріуса 226/2018.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80978160 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 80978049 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80978076 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 14/50 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , яка складається з: приміщень 1-1, 1-2, 1-3 загальною площею 41,4 кв.м. в т.ч. житловою площею 33,3 кв.м. в житловому будинку літ. А, приміщень 1-ІІ, 1-ІІІ, 1-ІV площею 10,8 кв.м. в сінях літ. а, приміщень 1-І площею 6,1 кв.м. в сінях літ. а1, 1/4 частини сараю літ. Б, 1/4 частини убиральні літ. В, надвірних споруд - № 1-5, в тому числі в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников