РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 949/1332/20

Провадження № 22-ц/4815/473/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Андрошулік І.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

правонаступник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

правонаступник відповідача - ОСОБА_4 ,

- Дубровицька міська рада,

- Державний реєстратор Комунального підприємства

"Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради

Дубровицького району Рівненської області

Якимець Станіслав Володимирович

треті особи, що не заявляють

самостійних вимог

на предмет спору - Рівненський обласний державний нотаріальний архів,

- Державний реєстратор Центру надання адміністративних

послуг Дубровицької міської ради Ющенко Інна Іванівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана її представником - адвокатом Шендерою Оленою Миколаївною на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року (ухвалене у складі судді Оборонової І.В., повний текст рішення складено 06 січня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дубровицької міської ради, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рівненський обласний державний нотаріальний архів, Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Дубровицької міської ради Ющенко Інна Іванівна про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця Миколи Івановича, Державного реєстратора Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позов обґрунтовувала тим, що 05 листопада 2020 року вона дізналася, що ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 19 жовтня 2020 року звернулася із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №23175258 від 10 листопада 2020 року їй стало відомо, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер НМВ157673, видане 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Таборовцем М.І. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54256061 від 25 вересня 2020 року.

При цьому, первинна реєстрація вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами здійснена державним реєстратором КП "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Рівненської області Якимцем С.В., дата державної реєстрації 22 серпня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року.

Вважає, що вищевказане рішення реєстратора прийняте не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а відтак є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, що також тягне за собою скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності за ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 був збудований її свекром ОСОБА_6 у 1940 році і норми законодавства, які діяли на той час, не передбачали прийняття об`єктів нерухомого майна в експлуатацію.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №02-22/1347 від 05 листопада 2020 року та виписки із земельно-облікових документів Берестівської сільської ради №08-02/332 від 05 листопада 2020 року, будинок АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка за цією ж адресою обліковувалися за ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Оскільки померлий заповіту не залишив, то спадкування відбулося за законом.

На день смерті ОСОБА_6 , з ним була зареєстрована проживала та вела спільне господарство його дружина ОСОБА_7 .

Враховуючи той факт, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася, інших спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину, не було, то вона була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Після її смерті, державним нотаріусом Дубровицької районної нотаріальної контори Чирук Т.Н. заведена спадкова справа №68.

20 лютого 1987 року видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_8 на 1/6 частину майна, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Берестя Дубровицького району, належного померлій ОСОБА_7 на підставі запису в погосподарській книзі Берестівського сільськвиконкомі за №175.

На 4/6 частини спадкового майна видане свідоцтво про право на спадщину за законом дочці померлої ОСОБА_9 , а ще 1/6 частини залишилась відкритою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_8 .

З огляду на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_8 спадкова справа нотаріусом не заводилася, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає, а вона на момент відкриття спадщини була зареєстрована з ним за однією адресою, від спадщини не відмовлялася, вона є такою, що спадщину за законом прийняла.

Так як до складу майна, що залишилось після смерті ОСОБА_8 входить і 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , вона має всі законні підстави для оформлення своїх спадкових прав на вказане майно.

Оскільки законодавством не встановлено строку для оформлення спадкових прав і це є правом особи, а не обов`язком, вона до нотаріуса не зверталася, так як ала намір робити це в майбутньому, шляхом реєстрації права власності за померлим ОСОБА_8 та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом з дотриманням відповідного порядку.

Відповідачем порушено її право на оформлення спадщини на 1/6 частини житлового будинку, що належала ОСОБА_8 , так як право власності зареєстроване за особою, яка не мала законних підстав для реєстрації права власності за нею, як за власником на цілу частину, а також сама реєстрація здійснена з порушенням порядку та на підставі неналежних документів.

Отже, підставою внесення запису про право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 було рішення державного реєстратора КП "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Рівненської області Якимця С.В., дата державної реєстрації 22 серпня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року.

Оскільки спірний житловий побудований до 05 серпня 1992 року, державна реєстрація передбачає окрему процедуру державної реєстрації.

Державному реєстратору для реєстрації було подано виписку з погосподарської книги, видану Берестівською сільською радою за вих. №02-22/1276, де значиться, що згідно погосподарської книги, будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_9 . Разом з тим, відповідно до погосподарських книг за 1980-2020 роки вищевказаний житловий будинок рахується за ОСОБА_6 . Тому виписка з погосподарської книги, на підставі якої державний реєстратор приймав рішення про реєстрацію права власності, була видана на підтвердження користування, а не володіння ОСОБА_9 даним будинком.

Із свідоцтва про право на спадщину, виданого 20 лютого 1987 року державним нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори Чирук Т.Н. вбачається, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями належав померлій ОСОБА_7 на підставі запису в погосподарській книзі Берестівського сільвиконкому за №175, що підтверджує додана фотокопія запису в погосподарській книзі.

Після її смерті 1/6 частину вищевказаного будинку успадкував її син ОСОБА_8 , а на 4/6 частини свідоцтво про право на спадщину по закону видане дочці померлої ОСОБА_9 , а ще 1/6 частини залишилася відкритою.

Отже, підставою для реєстрації права власності за померлими мали бути свідоцтва про право на спадщину, які були видані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , або ж у разі їх втрати спадкоємці останніх могли звернутися до суду про визнання права власності на відповідне майно.

Таким чином, прийняте державним реєстратором КП "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Рівненської області Якимцем С.В., рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілій частці за ОСОБА_9 є таким, що прийняте з порушенням встановлених вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому запис про право власності, внесений на підставі вказаного рішення, слід скасувати.

Так як право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за померлою ОСОБА_9 на підставі п. 66 Порядку, приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу виконав всі необхідні дії, що від нього вимагалися, однак у зв`язку з тим, що державний реєстратор КП "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Рівненської області Якимець С.В. прийняв рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілій частці за ОСОБА_9 , це призвело до того, що нотаріус неправильно встановив всі обставини справи і видав свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_3 на цілу частину будинку, а не на 4/6 частини.

У даному випадку видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом порушено її спадкові права, оскільки на підставі ст. 1261 ЦК України їй належить право на спадкування 1/6 частки у праві спільної часткової власності на спірний житловий будинок, а свідоцтво про право на спадщину на все майно видане ОСОБА_3 .

Отже, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Таборовцем М.І. 25 вересня 2020 року ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_9 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, так як до свідоцтва про право на спадщину включена частка майна, яке належало її чоловіку ОСОБА_8 .. А так як дане свідоцтво стало підставою для реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, то і рішення про його реєстрацію за ОСОБА_3 , індексний номер: 54256061 від 25 вересня 2020 року прийняте безпідставно, а сама реєстрація підлягає скасуванню.

Просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстроване право власності за ОСОБА_9 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32955845, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМВ №157673, видане 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовцем М.І. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №620;

- визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовця М.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54256061 від 25 вересня 2020 року, відповідно до якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстроване право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 38362119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:218.

26 травня 2021 року ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області зупинено провадження у даній справі у зв`язку зі смертю відповідача 1 - ОСОБА_3 до встановлення та залучення у справу правонаступників.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року поновлено провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця М.І. інформаційну довідку зі спадкового реєстру про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , останки якого були знайдені 27 грудня 2020 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть USC/OS/3 серії НОМЕР_1 , виданого 16 січня 2021 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Лодзинського воєводства, що відповідає змісту актового запису номер: 5916102/00/AZ/2021/569282.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 вересня 2021 року задоволено клопотання доньки відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про залучення її до участі у справі в якості правонаступника відповідача.

Вказаною ухвалою суду також задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державного реєстратора Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко І.І. на Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Дубровицької міської ради та правонаступника відповідача 2: Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області на Дубровицьку міську раду.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 листопада 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано в державного реєстратора КП "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця С.В. оригінал реєстраційної справи на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32955845, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218 та в державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Дубровицької міської ради Ющенко І.І. електронну форму реєстраційної справи на вказаний житловий будинок.

14 грудня 2021 року ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Власик В.Я. про витребування доказів та витребувано у позивача ОСОБА_1 оригінал письмового доказу - свідоцтва про право на спадщину від 20 лютого 1987 року.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2022 року зупинено провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 до встановлення та залучення у справу правонаступників.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 липня 2023 року поновлено провадження у справі, а також задоволено клопотання відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюка А.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16 квітня 2022 року, актовий запис 158.

12 жовтня 2023 року ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Шендери О.М. про залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено та залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року задоволено клопотання правонаступника позивача ОСОБА_2 про заміну третьої особи по справі та замінено Приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця М.І., у зв`язку із смертю останнього, на Рівненський обласний державний нотаріальний архів.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дубровицької міської ради, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рівненський обласний державний нотаріальний архів, Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Дубровицької міської ради Ющенко Інна Іванівна про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстроване право власності за ОСОБА_9 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32955845, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМВ №157673, видане 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовцем М.І. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №620.

Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовця М.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54256061 від 25 вересня 2020 року, відповідно до якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстроване право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 38362119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:218.

Заходи забезпечення позову, застосовані судом ухвалою суду від 16 листопада 2020 року, залишено до повного виконання рішення суду.

Рішення мотивовано тим, що визнання незаконними і скасування рішень, щодо державної реєстрації права на майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_9 , а в подальшому за ОСОБА_3 , з одночасним визнанням недійсним свідоцтва про право на спадщину, є захистом прав позивача на її майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_4 , через свого представника - адвоката Штендеру О.М., оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_8 не виконав свого обов`язку реєстрації права власності на 1/6 частину спадкового майна та не зареєстрував своє свідоцтво про право на спадщину за законом у Брестівському сільвиконкомі.

Тому висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_8 набув право власності на 1/6 спадкового майна без його державної реєстрації є помилковим.

Реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; загальною площею 41,7 кв.м.; житловою площею 16,5 кв.м.; адреса: АДРЕСА_1 відбулася після смерті ОСОБА_9 на підставі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Право власності за ОСОБА_9 було зареєстроване на законних підставах.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_8 не зареєстрував свідоцтво про право на спадщину за законом з 27 лютого 1987 року протягом всього свого життя і згідно даних погосподарської книги будинок рахувався за ОСОБА_9 .

Додає, що судом безпідставно відмовлено у застосування строків позовної давності у спорі.

Вважає, що термін позовної давності у справі має рахуватися з 20 лютого 1987 року, тобто з дня видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 06 грудня 1988 року (а.с. 8, том. 1).

ОСОБА_6 за час свого життя майновими правами на випадок своєї смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті відбулося за законом.

Зі змісту ст. 529 ЦК УРСР, який підлягає до застосування до спірних правовідносин, вбачається, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За змістом ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 124 Розділу ІІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з довідки № 02-22/1345 від 05 листопада 2020 року, виданої виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області на день смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_7 (а.с. 9, том 1).

Отже, дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 06 грудня 1988 року (а.с. 12, том. 1).

Оскільки ОСОБА_7 заповіту не залишила, то на підставі ст. 529 ЦК УРСР (перша черга спадкоємців за законом) державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори 20 лютого 1987 року видано свідоцтво про право на спадщину, з якого вбачається, що спадкоємцями 1/6 частини майна ОСОБА_7 є її син - ОСОБА_8 (а.с. 18, том 1, а.с. 134, том 2).

У вищезазначеному свідоцтві вказано, що спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Берестя Дубровицького району, який належить померлій ОСОБА_7 на основі запису в погосподарській книзі Берестівського сільвиконкому за №175.

Окрім того у свідоцтві зазначено, що на 4/6 частини спадкового майна видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я дочки померлої ОСОБА_9 та ще 1/6 частина залишилась відкритою (а.с. 134, том. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 02 березня 2020 року (а.с. 13 том. 1).

За життя ОСОБА_8 не здійснив державної реєстрації права власності на успадковану ним 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Берестя Дубровицького району, проте набув таке право власності з дотриманням чинного законодавства, що зумовлює входження цього права до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті, оскільки на момент видачі свідоцтва про право на спадщину (20 лютого 1987 року) не передбачалося обов`язкової державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

За ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, п.п. 3.21, 3.22 п. 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_8 , оскільки проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою, вела з ним спільне господарство до дня його смерті, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 02-22/1344, виданою 05 листопада 2020 року виконкомом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с. 15 том 1), а також відміткою у паспорті ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 7, том 1).

Вважаючи порушеним своє право на оформлення спадщини на 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала її померлому чоловіку ОСОБА_8 , оскільки право власності на вказаний будинок зареєстровано за особою, яка не мала законних підстав для реєстрації права власності за нею, як за власником, на цілу його частину, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.

27 серпня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимцем С.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року, було внесено запис про право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 41,7 кв.м, житловою площею 16,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 169 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 15 лютого 2019 року (а.с. 159 том 1).

22 липня 2019 року приватним нотаріусом Таборовцем М.І. після смерті спадкодавця ОСОБА_9 заведено спадкову справу № 99, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 64491694, про що свідчить наявний у матеріалах справи Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56937140 (а.с. 160 том. 1).

20 серпня 2019 року приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу Таборовець М.І. видав довідку за № 387/02-14 якою повідомляє, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її син ОСОБА_3 (а.с. 161 том 1).

У спадковій справі наявна заява ОСОБА_3 , у якій він повідомляє про склад спадкового майна, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_9 та на яке він просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 187 том 2).

25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Таборовцем М.І. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 199 зворот, том. 2).

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 січня 2021 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Уязд Лодзинського воєводства Республіки Польща, офіційний переклад якого наявний у матеріалах справи та свідоцтвом про поховання серії СР №000035 від 20 січня 2021 року (а.с. 89, 91-92 том. 1). У вказаному свідоцтві про смерть зазначається, що датою знайдення його останків є 27 грудня 2020 року.

15 червня 2021 року приватним нотаріусом Таборовцем М.І. після смерті спадкодавця ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 122/2021, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 67828006, про що свідчить наявний у матеріалах справи Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65196594 (а.с. 121 том. 1).

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася його дочка ОСОБА_4 , що підтверджується її заявою, однак свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала (а.с. 114, 120, том 1).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно п. 66 Порядку, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Як роз`яснено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2017 року №638/6703/16-ц якщо за життя спадкодавець не набув право власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. До набуття права власності у встановленому законом порядку спадкоємець повинен здійснювати дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Місцевим судом, на підставі належним чином оцінених доказів, обґрунтовано встановлено порушення державним реєстратором Якимцем С.В., при прийнятті рішення, індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року, порядку державної реєстрації прав, а саме: подані документи не давали змоги встановити факт набуття речових прав на нерухоме майно, а саме спірний житловий будинок, зокрема відсутній документ про набуття померлою ОСОБА_9 права власності на спірний житловий будинок в цілому.

За встановлених обставин, законним є висновок суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Якимця Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48387172 від 27 серпня 2019 року, відповідно до якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстроване право власності за ОСОБА_9 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32955845, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

Згідно абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У частині задоволення решти позовних вимог, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 1301 ЦК України врегульовано порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, згідно якої свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо (постанова Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18)).

Підставою для державної реєстрації 25 вересня 2020 року права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 стало свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НМВ 157673, р.№ 620, видане 25 вересня 2020 року, видавник: приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовець М.І.

Видачею вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом порушено спадкові права позивача, оскільки спадкоємець ОСОБА_3 прийняв після смерті матері ОСОБА_9 спадщину лише у розмірі 4/6 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Оскільки видачею вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину порушено право ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом 1/6 частини спірного житлового будинку наявні достатні правові підстави для визнання такого свідоцтва недійсним.

Так як право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, визнаного судом недійсним, обґрунтованою є також позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця М.І. як державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54256061 від 25 вересня 2020 року, а саме права приватної власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,7 кв.м, житловою площею 16,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що визнання незаконними і скасування рішень щодо державної реєстрації права на майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_9 , а в подальшому за ОСОБА_3 , з одночасним визнанням недійсним свідоцтва про право на спадщину, є захистом прав позивача на її майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі 823/2042/16, провадження № 11-377апп18.

Доводи апелянта про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що порушення прав позивача відбулося шляхом реєстрації права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_9 на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора Якимця С.В., тобто 27 серпня 2019 року та в подальшому реєстрації права власності на вказаний житловий будинок після смерті ОСОБА_9 за її сином ОСОБА_3 на підставі оспорюваного рішення приватного нотаріуса Таборовця М.І. від 25 вересня 2020 року.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину, може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права, а тому підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин відсутні.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 584/639/19 (провадження № 61-10930св20).

Спадкоємець може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права без обмеження строку.

За встановлених обставин відсутні підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особами, які подали апеляційні скарги, не надано. Доводи апеляційних скарг апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана її представником - адвокатом Шендерою Оленою Миколаївною залишити без задоволення, а рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.