ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/807/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/1111/23 Категорія: 302090000 Літвінова Г.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т. Л.,

за участю секретаря Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Фермерського господарства «Персть» на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2025 року у справі за позовом Фермерського господарства «Персть» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Фермерське господарство «Царське», виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому), про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах,-

в с т а н о в и в:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Черкаського апеляційного суду на підставі ухвали від 26.04.2024 у порядку ч. 1 ст. 26 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Персть» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Фермерське господарство «Царське», виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому) про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах.

За змістом позовних вимог позивач просив визнати поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФГ «Персть» () від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.08.2013, індексний номер витягу 7976295; скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ «Персть» земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282, номер запису про право 52280264 від 14.08.2013 та державну реєстрацію права оренди ФГ «Царське» вказаної земельної ділянки, номер запису про право 52280264 від 17.10.2023. Також просив вирішити питання про стягнення судових витрат.

Цей позов мотивований тим, що 30.12.2012 між ОСОБА_1 та ФГ «Персть» укладено Договір оренди землі. Відповідно до п. 1, 2 Договору, в строкове платне користування передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:0282 площею 2,51 га, в адмінмежах Босівської сільської ради.

Згідно з п. 8 договору його укладено строком на 10 (десять) років до 29.12.2022. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У позові вказано, що протягом усього строку дії договору позивач добросовісно виконував свої обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати. 02.12.2022 відповідачу вручені 2 примірники додаткової угоди до договору оренди землі від 30.12.2012 з пропозицією щодо продовження строку дії договору оренди. Протягом місяця з дня закінчення терміну оренди землі ФГ «Персть» не отримувало від відповідачки заперечень у поновленні договору оренди землі.

12.07.2023 позивач повторно направив орендодавцю ОСОБА_1 повідомлення з пропозицією підписання додаткової угоди по договору оренди землі від 30.12.2012.

17.10.2023 право оренди земельної ділянки зареєстроване за ФГ «Царське». Позивач вважає, що відповідач, вчинивши дії щодо припинення договору оренди землі від 30.12.2012, порушила законне право ФГ «Персть» на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Ураховуючи відсутність протягом одного місяця заперечення проти такого користування та фактичне перебування земельної ділянки в користуванні позивача, позивач уважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах та на той самий строк.

На думку позивача такі дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство України і права фермерського господарства, тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що позивач пред`явив цей позов, обравши неефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки просив суд захистити його права на поновлення договору оренди землі з вимогою визнати такий договір поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Це не призведе до відновлення його прав, а потребуватиме нового звернення до суду з реальним відновленням порушених прав. Указане є самостійною підставою для відмови в позові.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ФГ «Персть» оскаржило його в апеляційному порядку, вказуючи, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що районний суд не розглянув подану ФГ «Персть» заяву про зміну предмету позову і ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову через обрання неефективного способу захисту своїх прав.

12 грудня 2024 суд першої інстанції відкладає підготовче засідання у зв`язку з клопотанням представника позивача, однак попереджає позивача про те, що наступна неявка представника позивача у підготовче засідання з будь-яких причин у силу приписів статей 198, 223 ЦПК України не буде підставою для його відкладення.

Представник позивача Козлов О.В. з 03 грудня 2024 перебував на лікуванні, тому прибути на судові засідання не мав змоги через хворобу.

21 лютого 2025 позивач в системі «Електронний суд» направив до суду заяву про зміну предмету позову з клопотанням про розгляд заяви без участі представника.

24 лютого 2025 відповідач і представник третьої особи подали до суду заяву про виправлення описки, при цьому сторонам у справі вказану заяву не направили, доказів про направлення сторонам суду не надали.

24 лютого 2025 суд змінив підготовче засідання на розгляд справу по суті.

Вважає таке рішення суду незаконними. Згідно процесуальних норм, суд не мав розглядати заяву про виправлення описки без належних та допустимих доказів про направлення даної заяви сторонам, тобто, надати час для виправлення недоліків заяви, і відповідно надати можливість учасникам процесу заявити свою правову позицію з цього приводу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що 30.12.2012 між орендодавцем ОСОБА_1 та ФГ "Персть" укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передала в оренду орендарю земельну ділянку площею 2,51 га з кадастровим номером 030010282 на строк 10 років до 29.12.2022.

Згідно з п. 8 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Актом передачі та прийому земельної ділянки від 30.12.2012 підтверджено факт передачі відповідачем позивачу земельної ділянки в оренду.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство "Персть" 06.12.2001 зареєстровано як юридична особа та запис про нього включено до ЄДР, та згідно з інформацією Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області залучається до виконання мобілізаційних завдань для забезпечення функціонування національної економіки в особливий період на підставі укладеного із Звенигородською РВА Договору від 25.10.2022.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2013 № 7975536 відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 7976295 від 14.08.2013 зареєстровано речове право відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282 - право оренди позивача строком до 29.12.2022.

Позивач надав копію додаткової угоди до договору оренди землі від 30.12.2012, датовану 02.12.2022, яку він пропонував підписати відповідачу. Згідно з п. 1 проекту указаної додаткової угоди сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 30.12.2012 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5099 га, кадастровий номер :03:001:0282 строком на 10 років. Ця додаткова угода підписана позивачем і не підписана відповідачу.

Вбачається, що позивач указаний проєкт додаткової угоди направив позивачу рекомендованим листом з повідомленням Укрпоштою 28.07.2023.

Також матеріали справи містять копію листа СФГ "Персть" за вих. № 01-12 від 12.07.2023 до Сморжевської Т.В., згідно з яким позивач надсилає відповідачу Додаткову угоду про продовження договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк. Проте відсутні докази на підтвердження тих обставин, що цей лист був вручений відповідачу.

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що станом на 23.10.2023 відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку ФГ "Персть" відсутні у цій базі, а станом на 03.11.2023 внесено запис про орендаря ФГ "Царське".

На виконання ухвали суду від 20.11.2023 про витребування доказів виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду копію заяви ФГ "Царське" від 23.10.2023 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку відповідачки з кадастровим номером :03:001:0282; квитанцію про сплату ФГ "Царське" адміністративного збору; копію договору оренди №8 від 17.10.2023, укладеного між відповідачкою, як орендарем, та ФГ "Царське" як орендодавцем, строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки відповідачки з кадастровим номером :03:001:0282; відомості з Державного земельного кадастру.

На виконання ухвали суду від 21.12.2023 про витребування доказів виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду відповідь про те, що неможливо надати копію рішення щодо припинення права оренди земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0282 за фермерським господарством "Персть" та документи, які стали підставою для ухвалення цього рішення так як припинення даного права оренди було здійснено автоматично Інформаційною системою Державного реєстру прав.

На виконання ухвали суду від 30.10.2024 виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду відповідь про те, що належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки :03:001:0282 міська рада надіслати не може у зв`язку з відсутністю такої реєстраційної справи.

10.10.2023 до державного реєстратора Жашківської міської ради Підгаєцької Л.В. надійшла заява про державну реєстрацію змін до відомостей про право власності у Державному реєстрі прав, яка подана ОСОБА_1 15.10.2023 Інформаційною системою Державного Реєстру Прав було виконано Автоматичне припинення права оренди земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відповідно до ст. 26 Закону україни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною третьою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Так, відповідно до частин першоїп`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Водночас поновлення договору оренди згідно із частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Так, частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і надалі в редакції станом на час вирішення спору судами) державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно із частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів як набуття, так і зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявник ом у таких випадках є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних дій .

Як уже вказувалось, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до частини восьмої статті 33 вказаного Закону оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі.

Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.

Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.

У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті 651, 652 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина друга статті 16 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення.

Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Тож статтею 33 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції, чинній у спірний період, визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

Додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Пала та Верховного Суду дійшла також у справі № 908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №378/596/16-ц від 29 вересня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що суд 24 лютого 2025 року змінив підготовче засідання на розгляд справи по суті, заяву про зміну предмету позову не розглянув, ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову через обрання неефективного способу захисту своїх прав, апеляційний суд вважає наступне.

Ухвалою суду першої інстанції від 30.10.2024 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 12.12.2024 відкладено засідання у справі за клопотанням позивача. При цьому суд помилково зазначив, що відкладається підготовче засідання, а не судове, призначене для розгляду справи по суті, у зв`язку з чим ухвалою від 24.02.2025 виправлено описку в ухвалі суду від 12.12.2024, а саме виправлено по тексту ухвали слова "підготовче засідання" на "судове засідання".

Від представника позивача 24.02.2025 через систему Електронний суд надійшла заява сторони позивача про зміну предмета позову, яка подана після закінчення підготовчого судового засідання, тому суд першої інстанції вказану заяву не розглянув, а надав їй оцінці при ухваленні судового рішення, вказавши, що відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України зміна предмета або підстав позову допускається до закінчення підготовчого засідання, а у справі підготовче засідання було закінчено 30.10.2024.

Отже, вказані вище доводи скаржника з цих підстав є необґрунтованими, та такими що не змінюють суті самого рішення місцевого суду та правильності висновків, про які вказано в рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Персть» залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 травня 2025 року.

Судді: