Справа № 466/407/24 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/1331/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 травня 2025 року м.Львів

Справа 466/407/24

Провадження № 22-ц/811/1331/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана її представником - ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства залишено без розгляду.

21 квітня 2025 року на ухвалу суду було подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_3 , з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В поданій апеляційній скарзі представник заявника просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебувала за межами України і про таку ухвалу дізналася після приїзду в Україну, а в період перебування за кордоном вона не мала можливості виходити на зв`язок з її представником.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року визнано наведені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду неповажними, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником Фартушком Т.Б., залишено без руху та надано заявнику строк для подачі клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду з відповідними доказами.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 12 травня 2025 року від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено відповідь Державної прикордонної служби України, надану ОСОБА_1 , про перетин нею державного кордону України. Зазначає, що наведений доказ підтверджує наведені в апеляційній скарзі обставини щодо дати в`їзду позивача в Україну, який не міг бути доданий до апеляційної скарги з причин отримання такого після подання апеляційної скарги.

Окрім цього, 13 травня 2025 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: сканкопії квитків, які підтверджують приїзд ОСОБА_1 в Україну 12 квітня 2025 року.

14 травня 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшло заперечення на клопотання представника ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги. Вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року позивачу ОСОБА_1 відсутні. Зазначає, що станом на 25 березня 2025 року у ОСОБА_1 було два представники: адвокат Бідак О.Г. та адвокат Фартушок Т.Б. Очевидно, Резекулова Л.В. мала об`єктивну можливість, у випадку втрати зв`язку з одним із представників, отримати інформацію про хід її справи від іншого представника. Вважає, що, подаючи заяву про залишення позову без розгляду 25 березня 2025 року, представник позивача діяв в межах наданих повноважень та позиції позивача. Сама ж «зміна позиції» Резекуловою Л.В. після подання вказаної заяви не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та жодним чином не може свідчити про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана її представником Фартушком Т.Б., на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERSS.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 7 липня 1989 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі №490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) вказує на те, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини «Богонос проти росії» від 5 лютого 2004 року).

Судом встановлено, що повний текст оскаржуваної ухвали складено 26 березня 2025 року.

Звернувшись 21 квітня 2025 року до суду з апеляційною скаргою, заявник пропустила строк на апеляційне оскарження цього рішення суду.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є позивачем, тобто ініціювала дане судове провадження і повинна була проявляти інтерес щодо руху справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова 26 березня 2025 року встановлено, що 25 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Бідак О.О., яка діє на підставі ордера від 5 січня 2024 року, договору про надання правової допомоги, без обмеження повноважень цього представника, надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду в порядку ст. 257 ЦПК України. Заява мотивована тим, що між сторонами відбулося мирне врегулювання спору.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Уповноважуючи представника на подання заяви 25 березня 2025 року про залишення її позовної заяви без розгляду, ОСОБА_1 усвідомлювала, що наслідком подання такої заяви є постановлення судом ухвали про залишенння її позовної заяви без розгляду.

Це свідчить про те, що позивач володіла інформацією щодо розгляду справи та мала об`єктивну можливість скористатися своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений цивільним процесуальним законодавством.

На час постановлення Шевченківським районним судом міста Львова оскаржуваної ухвали від 26 березня 2025 року представництво ОСОБА_1 здійснювали два представники - адвокати Фартушок Т.Б. та Бідак О.О.

Таким чином, короткочасна неможливість виходу на зв`язок з причин втрати контактних номерів зв`язку з представником не є поважною причиною поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Резекулова Л.В. змінила свою позицію щодо подання заяви про залишення позову без розгляду та про намір подання апеляційної скарги на ухвалу суду у цій справі від 26 березня 2025 року, про постановлення якої вона дізналась тільки по приїзду в Україну з причин відсутності електронного кабінету, апеляційний суд не приймає до уваги як докази поважності причин пропуску процесуального строку, оскільки зміна позиції щодо використання свої прав не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Поважних причин неможливості вчасно подати апеляційну скаргу представниками позивача, не наведено у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 4 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також вимог процесуального закону.

Оскільки ухвалою апеляційного суду від 28 квітня 2025 року вказані представником позивача підстави для поновлення строку було визнано неповажними, у заявах про усунення недоліків апеляційної скарги, які подані до апеляційного суду 12 травня 2025 та 13 травня 2025 року адвокатом Фартушком Т.Б. не наведено нових поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року належить визнати неповажними, та відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана її представником Фартушком Т.Б., на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.185, 258-261, п.4 ч.1 ст. 358, ст.ст.389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати наведені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 15 травня 2025 року.

Головуючий- Т.І.Приколота

Судді__________________Ю.Р.Мікуш __________________Р.В.Савуляк