Провадження № 2-др/686/81/25
УХВАЛА

23 травня 2025року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Сірій Д.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1250грн.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Позивач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача з підстав зазначених у письмових запереченнях, в яких вказала, що ухвала суду від 07.05.2025 року оскаржується нею до Хмельницького апеляційного суду, отже не набрала законної сили. Витрати на правничу допомогу відповідача вважає необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами. Крім наведеного, представник відповідача не подавав орієнтований розрахунок судових витрат у першій заяві по суті, тому слід відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» про списання неправомірно нарахованої суми боргу, залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Також відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З положень ч.ч. 5, 6 ст.142, ч. 9 ст.141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Таким чином сам факт звернення позивача до суду з даним позовом, проведення у справі судових засідань, подання сторонами клопотань, - не може вважатись необґрунтованими діями в розумінні ст. 142 ч. 5 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Таким чином, факт звернення позивача до суду з даним позовом, користування позивачем під час розгляду справи судом правами передбаченими ст.43 ЦК України, та повторна неявка позивача в судові засідання, не може вважатись необґрунтованими діями в розумінні ст. 142 ч. 5 ЦПК України.

Правові наслідки для позивача, у разі повторної неявки в судові засідання, визначені ст.223 ЦПК України, а саме залишення позову без розгляду.

А тому, з врахуванням наведеного вище підстав вважати, що позивачем було подано позов та/або його дії в ході розгляду справи були необґрунтованими, немає.

Крім наведеного, слід зазначити, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заяву про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу, з наданням доказів на підтвердження розміру понесених витрат, представник відповідача направив на адресу суду 09.05.2025 року, при цьому відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі не подавав.

У постанові від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 Верховний Суд зазначив, що аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не доведено те, що дії сторони позивача у даній справі були необґрунтованими, внаслідок чого стороною відповідача були понесені судові витрати, пов`язані із отриманням правової (правничої) допомоги, суд вважає, що в задоволенні заяви представника відповідача Стадніка В.О., слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Стадніка Віталія Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали суду 23.05.2025 року.

Суддя: