Справа № 146/592/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль справу окремого провадження

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області

вимоги заявника: про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа

представник заінтересованої особи: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

09 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №000457, виданого 17 липня 2001 Рожнятівською сільської ради Томашпільського району Вінницької області на ім`я ОСОБА_3 , в дійсності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області.

Дана заява обґрунтована наступним.

Заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер :03:000:0222, розташованої на території Рожнятівської сільської ради.

Але у вказаному державному акті ім`я по-батьковi батька було зазначено як « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_5 ».

ОСОБА_6 доводився заявнику батьком, відповідно заявник є спадкоємцем першої черги після його смерті.

Так як вказаний державний акт видавався на ім`я батька неіснуючою сьогодні організацію, то виправити зазначені помилки, чи в іншому порядку підтвердити належність йому вказаного державного акта у заявника немає можливості, тому він вимушений звернутись до суду для встановлення факту належності батькові державного акта.

В даному випадку не можливо внести зміни чи виправлення до державного акта, оскільки державні акти вже не видаються як правоустановчі документи на землю.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 10 квітня 2025 відкрито окреме провадження у справі, справу призначено до розгляду на 06 травня 2025 року.

Доводи учасників процесу.

Заявник, ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що встановлення даного факту йому потрібне для оформлення землі та в державному акті в по батькові батька є розбіжності. Зазначив, що його свідоцтво про народження дійсне, і батько в ньому вірно записаний. Він звертався до органів ДРАЦС щодо розбіжності в свідоцтві про смерть батька, однак будь яких доказів цього надати не може.

Представник заінтересованої особи Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, Щербатий А.І. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, оскільки згідно довідок старостинського округу зазначено таку інформацію, що підтверджує даний факт.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що підтверджуючим особу заявника документом є його паспорт-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 29.12.1999 року Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.01.2025, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії державного акта серії ВН № 000457 від 17 липня 2001 року, ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: :03:000:0222, площею 2,98 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рожнятівської сільської ради.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Як видно з довідки № 116 від 04.04.2025 Рожнятівського старостинського округу Томашпільської селищної ради, державний акт виданий ОСОБА_3 , серії ВН № 000457, виданий Рожнятівською сільською радою 17 липня 2001 року, дійсно належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно виписки з погосподарської книги № 7 за 2021 2025 роки по Рожнятівського старстинського округу від 04.04.2025 №118, земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер: :03:000:0222, перебуває в особистому користуванні ОСОБА_3 .

Згідно виписки з погосподарської книги № 7 за 2016 2020 роки по Рожнятівського старстинського округу від 04.04.2025 №117, земельна ділянка, площею 2,98 га, кадастровий номер: :03:000:0222, перебуває в особистому користуванні ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 метою встановлення заявленого факту вказав оформлення права на спадкове майно. Однак заявником не надано жодних доказів на підтвердження його родинних зв`язків з ОСОБА_3 , оскільки в його свідоцтві про народження його батьком вказано ОСОБА_3 . Жодних доказів на підтвердження звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 заявником не надано. Жодних доказів на підтвердження відмови в оформленні спадщини, зокрема на вказану в заяві земельну ділянку з підстав розбіжності в державному акті в по-батьковi батька заявника, заявником до суду не надано. Таким чином заявником не підтверджено, що заявлений факт має для заявника юридичне значення та безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, оскільки заявником не підтверджено, що заявлений факт має для заявника юридичне значення та безпосередньо породжує юридичні наслідки, то суд дійшов висновку, що у встановленні даного факту слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа відмовити.

Судові витрати понесені заявником залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.12.1999 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, Код , адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, селище Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1.

Повний текст рішення виготовлено: 12 травня 2025 року

Суддя: О. В. Пилипчук