Номер провадження 2/205/699/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2025 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» (далі - Банк) запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 18.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язався виконувати його умови.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 90 000 грн. на поточний рахунок. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав.

У зв`язку з порушенням відповідачем Договору в ОСОБА_1 станом на 09.05.2024 року виникла заборгованість у розмірі 206 973,19 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 206 973,19 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

15.01.2025 року від представника відповідача адвоката Антоненко Т.А. надійшов відзив на позов, у якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем електронного платіжного засобу картки, розміру встановленого кредитного ліміту в сумі 206 973,19 грн. або збільшення його до такого розміру, а також використання відповідачем кредитних коштів, оскільки не надано виписки по рахунку. Жодних доказів фактичного отримання такої суми відповідачем позивач не надав. Також представник зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що саме наданий до позову витяг з тарифів обслуговування кредитних карт і витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву про приєднання. Банком надано умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» в редакції, яка діяла з 27.11.2021 року, тобто на дату підписання заяви про приєднання від 18.12.2019 року не діяла. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано підтвердження задоволення анкети-заяви відповідача Банком, відкриття поточного рахунку, видачі банківської картки, встановлення кредитного ліміту та його розміру. На підставі викладеного, оскільки позовна вимога про стягнення тіла кредиту в розмірі 206 973,19 грн. жодним чином не доведена, просила відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник позивача Мєшнік К.І. не з`явився. У позові просив у разі неявки відповідача проводити розгляд справи без участі представника банку.

Від відповідача ОСОБА_1 адвоката Антоненко Т.А. надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі відповідача, в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

В ході судового розгляду встановлено, що 18.12.2019 року відповідач підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк».

Відповідно до зазначеної анкети-заяви відповідач просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Так, підписавши власноруч анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, умови якого відповідач зобов`язався виконувати.

Також у анкеті-заяві зазначено, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Окрім того, підписанням вказаної анкети-заяви відповідач підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису.

Банк у позові зазначив, що через невиконання умов договору у відповідача виникла заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 09.05.2024 року становить 206 973,19 грн. та складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Банком в якості доказів надано: інформацію щодо чорної картки monobank, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, які набувають чинності з 27.11.2021 року, паспорт споживчого кредиту з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача.

Однак позивачем не надано доказів щодо: отримання відповідачем електронного платіжного засобу картки, розміру встановленого кредитного ліміту в сумі 206 973,19 грн. або збільшення його до такого розміру, а також використання відповідачем кредитних коштів (не надано виписки по рахунку).

При цьому, Банк просить стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 206 973,19 грн. як загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Однак, жодних доказів фактичного отримання такої суми відповідачем не надає.

Враховуючи викладене, сума заборгованості, зазначена в позові, не підтверджується належними та достатніми доказами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Статтею 12 ЦПК України закріплено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст. 79,80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та достатніх доказів наявності у відповідача заборгованості в розмірі 206 973,19 грн., суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, а тому відмову в задоволенні заявленого АТ «Універсал банк» позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 15-16, 525-526, 530, 549, 610, 612, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору, понесені акціонерним товариством «Універсал Банк», покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко