Провадження № 2/712/2897/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: автомобіль Volvo V60, 2016 року випуску, об`єм двигуна 2400, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль Skoda Yeti 2012 року випуску, об`єм двигуна 1798; причіп БЗП 5 2010 року випуску; виділити ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на : автомобіль Volvo V60, 2016 року випуску, об`єм двигуна 2400, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 807 500 грн., причіп БЗП 5 2010 року випуску; виділити ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль Skoda Yeti 2012 року випуску, об`єм двигуна.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_4 в частині вимог про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_1 ; виділу ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на вказану квартиру залишено без розгляду.

Відповідач 28.04.2025 подав зустрічну позовну заяву, в якій просить продовжити строк на її подання.

У обґрунтування свого клопотання остання посилається на те, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву ОСОБА_2 вручено в судовому засіданні 01.04.2025. Ураховуючи відсутність юридичної освіти, а також коштів на оплату адвоката, ОСОБА_2 звернулась до центру надання безоплатної правової допомоги 07.04.2025 для призначення адвоката.

16.04.2025 згідно доручення ЦБВПД ОСОБА_2 призначено адвоката Гаврилова Д.О. Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2025 відповідачу встановлено 15 денний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали суду.

Ураховуючи, що ухвалу суду та позовну заяву ОСОБА_2 отримала 01.04.2025, безкоштовного адвоката призначено 16.04.2025, і з цього часу протягом 15 днів подано відзив із клопотанням про продовження строку подання відзиву, а тому строк для подання зустрічного позову може бути поновлено.

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити клопотання та продовжити строк на подачу зустрічного позову.

Представник позивача не заперечила проти продовження строку на подання зустрічного позову.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подачу відзиву з моменту вручення ухвали суду, зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов..

Ухвала суду направлялась відповідачу рекомендованим поштовим відправленням на зареєстровану адресу проживання відповідача.

Ухвала повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судовому засіданні 01.04.2025 відповідачу безпосередньо вручено ухвалу про відкриття провадження у справі разом із позовом. Судом роз`яснено відповідачу право на подання відзиву та строк на подання відзиву.

Отже із зустрічним позовом відповідач повинен був звернутися до 16.04.2025 включно.

Натомість із зустрічним позовом відповідач звернувся 28.04.2025, тобто з пропуском строку.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Суд вважає, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу про поважність причини пропуску строку на звернення з зустрічним позовом.

Ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 01.04.2025, відповідач за правовою допомогою звернулася лише 07.04.2025, доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги видано 16.04.2025, натомість зустрічну позовну заяву сформовано в кабінеті «Електронний суд» лише 28.04.2025.

Посилання представника відповідача на те, що його було призначено 16.04.2025 і саме з цього часу подано зустрічну позовну заяву, не свідчить про поважність причин пропуску строку та неможливість вчинити відповідачем процесуальних дій.

Відповідач не довела, за яких обставин вона звернулась за правничою допомогою лише 07.04.2025.

Встановлений строк на подання зустрічного позову відраховується з наступного дня вручення саме відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, а не з дня призначення адвоката центром надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Крім того, клопотання про продовження строку на подання зустрічного позову у порушення ч. 2 ст. 127 ЦПК України подано вже після закінчення цього строку.

Призначений відповідачу 16.04.2025 Центром надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвокат мав можливість 16.04.2025 подати до суду заяву про продовження строку на подання зустрічного позову. Натомість, останній протягом тривалого часу не робив жодних дій. До зустрічного позову не додано доказів, які потребували значного часу на їх отримання, оскільки певна частина їх є електронними та вони отримані з мережі Інтернет. Подане свідоцтво про право власності видано ОСОБА_2 , а отже мало перебувати у відповідача.

За таких обставин, підстав для продовження строку на подання зустрічного позову не вбачається.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна слід повернути позивачу за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 127, 189, 193, 194, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про продовження строку на звернення з зустрічним позовом.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна повернути позивачу за зустрічним позовом.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2025.

Суддя: О.С. Стеценко