Провадження № 2/752/2933/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Білас С.В.,

прокурора - Василюк О.Г.,

представника відповідача - Бірюкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва у загальному позовному провадженні клопотання представника відповідача адвоката Бірюкової Олени Миколаївни про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національний природний парк «Голосіївський», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з даним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди власнику- територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :79:304:0007 шляхом:

- припинення володіння ОСОБА_1 нерухомим майном - садовим будинком АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 14667597);

- зобов`язання ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва - садовий будинок та тимчасові споруди, що розташований по АДРЕСА_1 (за координатами у форматі десяткових градусів: 50.3767867, 30.5205261).

Судові витрати покласти на відповідача.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Слободянюк А.В. 21.10.2024.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 24.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в загальному позовному провадженні, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний природний парк «Голосіївський». В підготовче засідання викликано учасників процесу.

07.05.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Бірюкової О.М., в якому вона просить позовну заяву першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний природний парк «Голосіївський», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду, залишити без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що за положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право на представництво інтересів в суді держави, а не органів місцевого самоврядування, зокрема Київської міської ради. У складі Київської міської ради працюють штат юристів, які здатні самостійно захистити права органу місцевої влади, докази неспроможності захистити свої права КМР не дала.

Також на думку представника відповідача, прокурор невірно визначив орган, права якого порушені, зокрема позов подано щодо можливого порушення прав Національного природного парку «Голосіївський», який є державною організацією, засновник - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Вказує, що за позицією сторони позивача, відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняла частину земельної ділянки під № :79:304:0007, яка передана у володіння Національному природному парку «Голосіївський».

Так, рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 69/7406 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок парку та надано парку в постійне користування земельні ділянки площею 1 888,18 га, у т.ч. ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 723,69 га - за рахунок земель запасу природно-заповідного фонду (площею 709,90 га) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 13,79 га). 30 грудня 2016 року земельна ділянка № 1 зареєстрована в ДЗК за кадастровим номером :79:304:0007.

У зв`язку зі зміною законодавства, після 01 січня 2013 року парк як єдиний майновий комплекс (нерухоме майно державної власності) залишився у складі державної власності. Посилаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств, у зв`язку із чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

У судовому засіданні було поставлено на обговорення клопотання представника відповідача адвоката Бірюкової О.М. про залишення позову без розгляду з підстав, зазначених в клопотанні.

Прокурор Василюк О.Г. заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, вважаючи його надуманим та необґрунтованим належними та допустимими доказами. Вказувала, що за певних обставин прокурор має повноваження представляти інтереси держави у суді, зокрема коли орган місцевого самоврядування не здійснює захист інтересів держави. У спірних правовідносинах Київська міська рада державою наділена функцією власника. Повідомляє, що з 2022 року прокуратурою надсилались повідомлення про порушення у користуванні спірної земельної ділянки, проте належних заходів не було вжито.

У судове засідання з`явилася представник відповідача адвокат Бірюкова О.М., просила задовольнити подане клопотання про залишення позову без розгляду з мотивів, зазначених у ньому.

Суд, дослідивши клопотання сторони відповідача, вивчивши матеріали справи, доходить наступного.

У пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

У частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф. В. проти Франції» (F. W. v. France) 31 березня 2005 року, заява №61517/00, пункт 27).

Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Враховуючи викладене, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 6.41 - 6.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) вказано, що: «у цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - місцевої громади) й орендаря, повернення землі у комунальну власність та відновлення порушеного порядку розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, дотримання принципу раціонального використання землі, що відповідає принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Велика Палата Верховного Суду зазначає, що сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини».

У пунктах 36 - 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19) зазначено, що: «суди встановили, що земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади. Велика Палата Верховного Суду погоджується з аргументами прокурора, що Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави. Більше того, у збереженні прибережних захисних смуг виражаються загальнодержавні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршені екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України).

Обґрунтовуючи звернення до суду, прокурор посилається на ті обставини, що рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 69/7406 надано Національному природному парку «Голосіївський» у постійне користування земельні ділянки загальною площею 1888,18 га для експлуатації та обслуговування НПП «Голосіївський» у Голосіївському районі м. Києва, в тому чи слі ділянку загальною площею 723,69 га - за рахунок земель запасу природно-заповідного фонду (площею 709,90 га) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 13,79 га). Вказує, що земельна ділянка площею 723,69 га входить до території Національного природного парку «Голосіївський», відноситься до земель природно-заповідного фонду та надана в постійне користування парку. Право постійного користування вказаною земельною ділянкою площею 723,69 га (кадастровий номер :79:304:0007) за НПП «Голосіївський» зареєстровано 13 січня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак прокурором установлено, що на земельній ділянці комунальної власності площею 723,69 га (кадастровий номер :79:304:0007), яка є власністю територіальної громади міста Києва, перебуває в постійному користуванні НПП «Голосіївський» та належить до земель природно-заповідного фонду, 20 травня 2016 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на садовий будинок загальною площею 13,3 кв.м із зазначенням адреси: АДРЕСА_1 .

Вказує, що Київська міська рада, як власник земельної ділянки, не може вільно нею розпорядитися, не вживає заходів щодо сумлінного та добросовісного управління. Київська міська рада обізнана про наявність перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , які чиняться ОСОБА_1 .

Встановлено, що Київська міська прокуратура 16 серпня 2024 року зверталась до Київської міської ради з листом, в якому повідомлено про порушення відповідачем чинного законодавства та запропоновано надати інформацію про вжиті заходи щодо усунення перешкод. На вказаний лист Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 02 вересня 2024 року повідомив, що Київською міською радою не вживались заходи цивільно-правового характеру з порушених питань.

Таким чином, про перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, з огляду на наявність чинних реєстрацій права власності на нерухоме майно за відповідачем, Київській міській раді як органу, уповноваженому на розпорядження землями комунальної власності, достеменно відомо.

Нездійснення захисту державних інтересів у даному випадку виявляється в усвідомленій пасивній поведінці Київської міської ради, яка будучи уповноваженим державою суб`єктом по захисту відповідних інтересів, не вчиняла дій по усуненню ймовірних порушень прав на земельну ділянку.

Незалежно від причин неможливості Київської міської ради самостійно звернутися до суду, вже самий факт такого незвернення з позовом свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо захисту майнових інтересів громади.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про наявність правових підстав для захисту інтересів держави через пасивну поведінку Київської міської ради щодо захисту майнових прав. Тому звернення прокурора до суду є обґрунтованим, не впливає на дотримання принципу рівності сторін, а спрямовано на захист інтересів держави.

З огляду на викладене, клопотання представника відповідача адвоката Бірюкової О.М. про залишення позову без розгляду через відсутність у прокурора повноважень на здійснення представництва Київської міської ради, суд залишає без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бірюкової Олени Миколаївни, про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національний природний парк «Голосіївський», про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк