Справа № 490/3545/25
н/п 2/490/2765/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства «Нафтогазбезпека» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, в особі свого представника - директора Сидоренка Ю., звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП у загальному розмірі 220 000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Разом з тим, встановити місце ДТП не є можливим, оскільки в позовній заяві позивачем не зазначено місце де сталася ДТП та до позову не додано жодного додатку, з якого можна було б встановити місце заподіяння шкоди, що підтверджується Актом секретаря суду та начальника відділу обробки кореспонденції та автоматизованого документообігу суду Центрального районного суду м.Миколаєва.

За такого, суддя не вбачає підстав для застосування ч.6 ст. 28 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої особи.

Згідно ч.8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №1370407 від 13.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

За такого, оскільки даних на підтвердження заподіяння шкоди в Центральному районі м.Миколаєва позивачем не надано, а відповідач значиться в Миколаївському районі Миколаївської області, матеріали позовної заяви слід передати за місцем реєстрації відповідача до Миколаївського районного суду Миколаївської області, що відповідає приписам ст. 27 ЦПК України.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень», застосування практики Європейського суду з прав людини, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

У відповідності до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.1 ст.379 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції /підсудності/.

З огляду на вищевикладене та враховуючи зареєстроване місце проживання відповідача, матеріали позовної заяви слід передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31-32, 260-261, 353-354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства «Нафтогазбезпека» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова