Справа № 683/950/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/950/25, 2/683/735/2025 за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0056, що розташована на території колишньої Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом й у встановленому законом порядку прийняв спадщину. До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка площею 1,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0056, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732 від 07 жовтня 2004 року.

Оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку він не в змозі, оскільки на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732 ручкою написано слово «козак», через що нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав на цю земельну ділянку.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не свого представника не направила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. У матеріалах справи наявна заява відповідача, у якій він зазначає, що проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивача, як спадкоємця за заповітом.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

В Україні діє принцип свободи заповіту. Він означає, що заповідач має право заповідати належне йому майно будь-якій особі.

Також заповідач має право на призначення спадкоємців, тобто заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1218, 1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих, котрі нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до статей 177, 181, 182 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки. Право власності на земельні ділянки як нерухому річ підлягає державній реєстрації.

Згідно зі статтями 11, 328 ЦК України, статті 81 ЗК України, в редакції чинній станом на 07 жовтня 2004 року (дата видачі державного акта), право власності на земельну ділянку громадяни набувають на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) тощо.

Відповідно до частини першої статті 126 ЗК України, у вищезазначеній редакції, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Судом встановлено, що 21 січня 2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Соломіним Ю.В., зареєстрований у реєстрі за №14, згідно якого земельну ділянку, належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732, вона заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 .

19 листопада 2024 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом, поданою у межах додаткового строку, визначеного рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року (справа №683/1020/24), Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №558/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79212141 від 19 листопада 2024 року заповіт ОСОБА_2 , складений 21 січня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №14 (номер у спадковому реєстрі 55818729) є чинним. Крім того, 12 березня 2024 року позивачу видано дублікат вищезазначеного заповіту, який зареєстрований в реєстрі за №4-16 (номер у спадковому реєстрі 72133915), який є чинним.

Отже, ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

Інформація про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи №558/2024, заведеної 19 листопада 2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою, відсутня.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, та сторонами не оспорюються.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка площею 1,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0056, що розташована на території Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (колишня територія Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), та належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732 від 07 жовтня 2004 року.

На першій сторінці вказаного Державного акта рукописним текстом написано слово «козак».

20 березня 2025 року завідувач Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачу в оформлені спадщини на спірну земельну ділянку через наявність у правовстановлюючому документі надпису, зробленого ручкою.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732 від 07 жовтня 2004 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , містить рукописне слово «козак», що є недопустимим, тому позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Разом з тим, досліджені судом докази достовірно свідчать, що спірна земельна ділянка належала саме померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після її смерті права власності на цю земельну ділянку.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:014:0056, що розташована на території Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №043732 від 07 жовтня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Центральна,2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, 31146, .

Текст рішення складено 13 травня 2025 року.

Суддя: