Справа № 712/9183/23
Провадження № 2/712/141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого судді- Пироженко В.Д.

при секретарі - Каплі А.С.

за участі представник позивача ОСОБА_1 адвоката Черниченка Є.М.

за участі представник відповідача ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М.

за участі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ вул. Кирилівська, 40), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 24.09.2022 року о 22 год. 40 хв. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 , рухаючись з перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкості, яка складала понад 70 км/год по вул. Сумгаїтська в м. Черкаси зі сторони вул. 30-р. Перемоги у напрямку вул. Одеська, а саме перед перехрестям з вул. А. Корольова, внаслідок чого виїхав на вказане перехрестя де скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що рухався по вул. А. Корольова справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «Skoda - Fabia» та виїхав на вказане перехрестя. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Автомобіль «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 на момент ДТП застрахований згідно полісу цивільно-правової відповідальності № АТ 2277397 в ПрАТ «УПСК», страховий ліміт на пошкодження транспортного засобу складає 160 000 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В подальшому постановою Черкаського апеляційного суду від 20.01.2023 року постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_2 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до відповіді ПрАТ «УПСК» від 06.04.2023 за наслідками розгляду події (ДТП), що мала місце 24.09.2022 року прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування за заявленою подією, а тому підстави для замовлення Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу відсутні.

27.04.2023 року було проведено огляд автомобіля «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту №А04-21 від 10.05.2023 про оцінку автомобіля «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 295 672,68 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 унаслідок ДТП складає 180 558,96 грн.

Також зазначає, що 22.11.2022 водій автомобіля «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Тобто фактично у ДТП наявна обопільна вина обох учасників ДТП.

Відповідно до відеозапису «video-cf4bf8b9c5785f59c69258894b4c5e2a-V» з відеореєстратора автомобіля «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 на місці ДТП були проведені заміри стаціонарних об`єктів повз які проїжджає вказаний автомобіль «Skoda - Fabia» перед ДТП, та встановлено, що між електроопорами, повз які проїжджає автомобіль «Skoda - Fabia» складає приблизно 30 м., яку вказаний автомобіль долає приблизно за 1 с.

Враховуючи вказані дані, навіть без спеціальних знань по формулі, яка зазначена у методичці проведення слідчого експерименту, можна становити приблизну швидкість руху:

-(формула визначення швидкості: V=(S/T)х3,6);

-Т час подолання ТЗ контрольної ділянки в секундах.

Так в період часу з 22.39.53 до 22.39.54 автомобіль «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 подолав 30 м.

З метою встановлення кількості метрів, яку долає автомобіль «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 за секунду, ділимо відстань на час: 30:1=30 метрів за секунду.

З метою переведення з метрів а секунду у кілометри на годину проводимо наступні розрахунки: 30*3,6 = 108 км/год.

Позивач зазначає, що дана швидкість є приблизною, однак, вона вдвічі перевищує дозволену. Фактично водій автомобіля «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 рухаючись з такою швидкістю вже наражав усіх на небезпеку і першим порушив вимоги ПДР.

Отже, створення водієм ОСОБА_4 аварійної ситуації у зв`язку з ненаданням дороги автомобілю «Skoda - Fabia», реєстрацій номер НОМЕР_1 , обумовлювалось тим, що у момент початку виїзду на перехрестя, відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем з перевищенням дозволеної швидкості, яка не була безпечною та обраною без належного урахування дорожньої обстановки з порушенням ПДР з боку відповідача, водій ОСОБА_4 не міг врахувати та не мав обов`язку під час здійснення маневру виїзду на перехрестя, та на момент початку виїзду він міг розраховувати на те, що ОСОБА_2 виконує ПДР України, та знаходячись на значній відстані від перехрестя рухається з дозволеною швидкістю 50 км/год, а не з перевищенням у 100 км/год.

Вважає, що саме порушення водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму, який вдвічі перевищував дозволену швидкість, невірно обрана швидкість руху, зміна напрямку руху в момент виникнення небезпеки для його руху, в більшій мірі потягла виникнення ДТП з ушкодження автомобілів, ніж маневр ОСОБА_4 , адже у разі руху автомобіля ОСОБА_2 з належною швидкістю, яка б відповідала дорожній обстановці, яка передувала ДТП, навіть в разі небезпечного маневру з боку ОСОБА_4 , водій ОСОБА_2 мав би змогу уникнути зіткнення з останнім.

Вважає ступінь вини обох водіїв в ДТП різна, ОСОБА_2 становить 80%, а відповідно ступінь вини ОСОБА_5 становить 20% у спричиненні ними обома ДТП. Стягнення на відшкодування матеріальної шкоди з відповідачів підлягає наступним чином:

-144 447,10 грн. з ПрАТ «УПСК», що становить 80% в межах страхового ліміт від 180 558,96 грн.;

-92 091 грн. з ОСОБА_2 матеріальної шкоди (295 672,68 грн. вартість відновлювального ремонту) 80% з якого складає 236 538,14 грн 1444 447,10 грн. (сума страхового відшкодування) = 92 091 грн.;

-Витрати на залучення експерта у сумі 5 000 грн., підлягають стягненню з ПрАТ «УПСК» у розумінні судових витрат, які стосуються понад меж страхового ліміту.

Позивач просить стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якості відшкодування матеріальної шкоди на її користь 144 447,10 грн. та в якості відшкодування судових витрат на залучення експерта в розмірі 5 000 грн., стягнути з ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди на користь на її користь 92 091 грн. Також просить стягнути з відповідачів пропорційно задоволенню позовних вимог на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. та судовий збір в розмірі 2 415,39 грн.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черниченко Є.М. позовні вимоги уточнив та остаточно просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якості відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 в сумі 144 447,10 грн. Стягнути з ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди на користь позивачки 92 091 грн. Стягнути з відповідачів пропорційно задоволенню позовних вимог, як процесуальні витрати, витрати на залучення експертів в розмірі 11 058, 24 грн. (5000 грн. проведення оцінювання пошкодженого майна та 6 058,24 грн. за проведення судово-автотехнічної експертизи) та судового збору в розмірі 2 415,39 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2023 року призначено у справі судову автототехнічну експертизу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2024 року провадження у справі відновлено.

11.10.2023 року представник ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. надав до суду відзив, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Позивачем не надано відповідного судового акту, на підставі якого можна дійти висновку про порушення водієм ОСОБА_2 ПДР, внаслідок якого відбулося зіткнення двох транспортних засобів, тобто відсутні допустимі докази наявності вини та протиправної поведінки в діях водія ОСОБА_2 . Відсутність доказів настання цивільно правової відповідальності ОСОБА_2 унеможливлює визнання ПрАТ «УПСК» заявленої позивачем події страховим випадком. В постанові Черкаського апеляційного суду від 20.01.2023 року, якою скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2022 року відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вказане ДТП та закрито на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням н момент розгляду строків притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено, що суд першої інстанції передчасно та без достатніх на те підстав дійшов висновку про те, що в діях водія ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також зазначено, що суд першої інстанції не достовірно встановив фактичні обставини справи.. отже дана постанова суду жодним чином не підтверджує факт наявності вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. При цьому, позивачка приходить до безпідставного та необгрунтованого висновку про наявність вини водія ОСОБА_2 в настанні зазначеної ДТП. Вважає, що у ПрАТ «УПСК» як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 не виникло зобов`язання відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП. Крім того, позивачкою необгрунтовано та без достатніх на те підстав та повноважень встановлено ступінь вини учасників справи. Просить у задоволенні позову до ПрАТ «УПСК» відмовити.

26.10.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що у ДТП винний виключно водій автомобіля «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , оскільки останній рухався по другорядній дорозі, і не надав йому переваги у русі, так я він рухався по головній дорозі. Відповідач вказує, що він рухаючись вул. Сумгаїтській відповідно до п. 1.4 ПДР України розраховував на те, що і інші учасники виконують ці правила. Автомобіль «Hyundai - Sonata», який рухався по вул. Корольова та наближався до перехрестя з вул. Сумгаїтською, також частково перебував в полі його зору, і розраховував на те, що водій транспортного засобу «Hyundai - Sonata» виконавши вимогу п. 16.3 ПДР України зупиниться чи хоча б пригальмує перед перехрестям та впевниться в безпечності подальшого свого руху, та виконав вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу», ДТП не відбулося б, однак, цього зроблено не було. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси водія автомобіля «Hyundai - Sonata» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. В подальшому на підставі висновку експертного дослідження № СТ/058Д-22 від 02.11.2022 складеного за заявою адвоката Тимченка М.М., та вихідних даних, які надані останнім щодо нього також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП., та постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2022 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосовано адміністративне стягнення. Однак, постановою Черкаського апеляційного суду скасовано постанову від 01.12.2022, а провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Підставою для скасування постанови місцевого суду від 02.11.2022 слугувало те, що суд першої інстанції не достовірно встановив фактичні обставини справи, а саме взяв до уваги покази свідків, які є зацікавленими особами, їх покази протирічать один одному. Також суд апеляційної інстанції констатував, що висновок експертного дослідження № СТ/058Д-22 від 02.11.2022 є неналежним доказом у справі. Вважає, що його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не доведена, а тому будь-які правові підстави для стягнення з нього коштів на користь позивача відсутні. Вважає доводи позивача, щодо швидкості руху автомобіля «Skoda - Fabia» під його керуванням, та встановлення відсоткового співвідношення ступеня вини обох учасників ДТП є суб`єктивною думкою позивача, яка не підтверджена належними та допустимими доказами. Також вважає, що підстави для призначення судової автотехнічної експертизи відсутні, зазначає, що сума на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. на даний час необгрунтована.

24.07.2024 року відповідач ОСОБА_2 скерував до суду пояснення, в якому просить визнати суд висновок експерта № 1333/23-23 від 06.03.2024 року не належним та недопустимим доказом в даній цивільні справі, оскільки він складений за вихідними даними, що не є об`єктивними, та складені не особисто судовим експертом, а стороною позивача. Крім того, на підтвердження позовних вимог, що стосуються матеріальних збитків, позивачем надано звіт А04-21 від 10.05.2023 року, що складений оцінювачем ОСОБА_6 . Однак, з джерел відкритої інформації (з сайту americanmotors.com) стало відомо, що автомобіль «Hyundai -Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,VIN НОМЕР_3 був на продажі на закордонному аукціоні. З фотографій, що наявні на вказаному сайті вбачається, що автомобіль вже отримував удар характерний такому, що отримав у ДТП, яке мало місце 24.09.2022 року, однак був зосереджений більш в задню праву частину. Водночас задній бампер та внутрішні пошкодження ззаду вже були завдані. Як вбачається з дефектної відомості від 27.04.2023 року №04-21, оцінювач ОСОБА_6 не зафіксував пошкодження, які автомобіль вже зазнав при інших обставинах закордоном. Вважає, що оцінювач здійснив не повний огляд автомобіля, відсутність фіксування слідів ремонту від іншого ДТП безпосередньо впливає на загальні висновки звіту. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а відтак прорахунок складений ОСОБА_6 є не вірним. Оскільки його не було запрошено на огляд автомобіля, тому він не довіряє як дефектній відомості № А04-21 від 27.04.2023 року, та звіту ОСОБА_6 в цілому. Більш того, експертна оцінка проводилась ОСОБА_6 майже рік після настання ДТП, чи використовував позивач автомобіль за цей період часу не відомо. Звіт про оцінку № А04-21 від 10.-5.2023 року виконаний оцінювачем ОСОБА_6 з грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних Т/З. Вважає, що позивач має право на отримання від ПАТ «УПСК» страхове відшкодування 74 301,58 грн., а будь які вимоги, щодо відшкодування матеріальної шкоди ним незаконні, оскільки фактичний розмір шкоди з урахуванням ступеня вини 49 971,44, дану суму в повному обсязі покриває страхове відшкодування, та навіть більше. Просить в задоволенні позовних вимог до нього відмовити.

08.08.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черниченко Є.М. надав до суду відповідь на пояснення ОСОБА_2 , в якому зазначає, що вважає висновок експерта № 1333/23-23 від 06.03.2024 є повним, всебічним та об`єктивним і грунтується на об`єктивно встановлених обставинах справи, а доводи відповідача такими, що не відповідають дійсності. Відповідача ОСОБА_2 та страхову компанію повідомляли про проведення огляду автомобіля, однак, він через особисті дії не прийняв участі в його проведенні. Вважає, що ступінь вини учасників ДТП складає ОСОБА_2 80%, а відповідно ступінь вини ОСОБА_4 20% у спричинені ними обома вищевказаної ДТП. Доводи зазначені в поясненні стороною ОСОБА_2 є безпідставними, та такими, що суперечать об`єктивно встановленим обставинам справи та не підлягають прийняття судом.

19.08.2025 представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав до суду додаткові пояснення, в якому звертає увагу суду на висновок зроблений в постанові суду від 20.02.2023 року, в якій суддя апеляційної інстанції вказав про те, що висновок експерта № СР/058Д-22від 02.11.2022 року, що був складений за замовленням ОСОБА_4 не може бути належним, постільки в його основу покладено вихідні дані, які надані однією із сторін адміністративної справи. Автомобіль позивача вже був пошкоджений в іншому ДТП, та запчастини за які позивач має на меті отримати відшкодування від відповідача вже були пошкоджені в іншому ДТП. Вважає, щ суд має дослідити дану обставину в повному обсязі, оскільки фактично сторони позивача приховали даний факт. Ступінь вини на яку наполягає сторона позивача некоректна та грунтується виключно на припущеннях. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2

29.11.2024 представник відповідача ПрАТ «УПСК» ОСОБА_7 направив до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що у справі відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у спричиненні ДТП. Натомість вина ОСОБА_4 у настанні ДТП є доведеною, оскільки 22.11.2922 року він був притягнутий судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Постанова суду про його притягнення оскаржена не була та набрала чинності. Натомість в матеріалах справи наявна постанова Черкаського апеляційного суду від 20.01.2023 року про скасування постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2022 року, відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вищевказану ДТП та закриття на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності в якій вказано: «Вважаю, що суд першої інстанції передчасно та без достатніх на те підстав дійшов висновку про те, що в діях водія ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП». Вина ОСОБА_2 не може вважатись преюдиційною, оскільки немає відповідного документу, яким встановлено його вину у настанні ДТП. Крім того, у справі відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у спричиненні ДТП, наявні у справі експертні висновки є суперечливими, оскільки в його основу покладено вихідні дані, які зібрані особою (представником позивача), що не має відповідних повноважень та спеціальних знань, необхідних для встановлення певних обставин та проведення відповідних замірів. Також у висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1333/23-33 від 06.03.2024 р. встановлено швидкість автомобіля, якою керував ОСОБА_8 , проте дана експертиза не містить інформації, якою була швидкість автомобіля, що належить позивачу, тому не зрозуміло, як експерт міг зробити даний висновок лише з врахування швидкості автомобіля ОСОБА_2 . Позивачем не надано відповідного судового акту, на підставі якого можна дійти висновку про порушення водієм ОСОБА_2 ПДР, внаслідок якого відбулося зіткнення двох транспортних засобів, тобто відсутні допустимі докази наявності вини та протиправної поведінки в діях водія ОСОБА_2 , а наявні в матеріалах справи експертизи є суперечливими. Відсутність доказів настання цивільно правової відповідальності ОСОБА_2 унеможливлює визнання ПрАТ «УПСК» заявленої позивачем події страховим випадком. Тому у ПрАТ «УПСК» як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 не виникло зобов`язання відшкодувати позивачу шкоду , заподіяну його майну внаслідок ДТП. Також зазначає, що у разі, якщо суд прийде до висновку що у настанні ДТП наявна вина ОСОБА_2 , то ступінь вини кожного з учасників ДТП має бут встановлена, як 80% вини ОСОБА_4 та 20% ОСОБА_2 , оскільки очевидним є те, що більша вина в настанні ДТП полягає саме у діях ОСОБА_4 , а не навпаки. Просить в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УПСК» відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черниченко Є.М. уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. в судовому засіданні просила відмовити в позові з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Вина ОСОБА_2 не встановлена, а постанова суду скасована. У справі відсутні належні докази вини ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 - Блізнєцов Є.А в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з момтивів викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив в судовому засіданні, що вина ОСОБА_2 не доведена. На огляді автомобіля та коли проводилася експертиза присутній відповідач ОСОБА_2 не був, а вихідні дані надавав позивач.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у скоєнні ДТП не визнає постільки він рухався по головній дорозі і позивач повинен був уступити йому дорогу, так як він рухався по другорядній дорозі. Яка при цьому була його швидкість він не пам`ятає.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як визначено статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (підпункти 1.4, 1.7 статті 1 цього Закону).

У абзаці першому підпункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, спір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №441/756/18.

Судом встановлено, що 24.09.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) в м. Черкаси на перехресті вул. Сумгаїцька та вул. А. Корольова за участі автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля HYNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачці. Внаслідок чого внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб зазнав мехнаічних ушкоджень, а вона як його власник матеріальних збитків.

Постановою Черкаського Апеляційного суду від 20.01.2023 року справа № 712/9624/24 провадження № 33/821/44/23 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрите на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2022 року скасовано.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2022 року справа № 712/9420/22 провадження № 3/712/3116/22 водія автомобіля HYNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, визнано винним у ДТП та накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу.

Відповідальність водія SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ2277397 у страховій компанії ПрАТ "УПСК".

Позивач вважає, що у ДТП, яке відбулось наявна обопільна вина водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому й вважає, що ступінь вини кожного з них становить 80% на 20% відповідно. При обґрунтуванні позовних вимог й зазначав, що закриття провадження у справі за ст. 38 КУпАП не звільняє відповідача ОСОБА_2 від цивільно-правової відповідальності.

Відтак позивач просив стягнути з страхової компанії ПрАТ "УПСК" на користь позивачки несплачене страхове відшкодування, в розмірі 144 447 грн. 10 коп. та 92 091 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених статтею 38 КУпАП - не є підставою для звільнення відповідача ОСОБА_2 від цивільної відповідальності, оскільки апеляційний суд у власній постанові не вирішив питання, щодо наявності чи відсутності його вини в ДТП. В той же самий час, за висновком автотехнічної експертизи № 1333/23-23 від 06.03.2024 року винуватість ОСОБА_2 підтверджується, а отже суд вважає за правильне прийти до рішення про часткове задоволення позову.

Визначаючи ступінь вини кожного з учасників ДТП, суд вважає, що така частка вини становить 50% на 50% враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 рухався по головній дорозі зі значним перевищенням швидкості, а водій ОСОБА_4 , виїзжаючи з другорядної дороги не впевнився в безпечності виїзду на головну дорогу. Слід зауважити на тому, що жодною із сторін по справі не було надано доказів, на підтвердження іншого визначення ступеню вини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

Що стосується заперечень, щодо звіту про оцінку автомобіля HYNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 № А04-21 від 10.05.2023 року, складений оцінювачем ОСОБА_6 , то суд вважає, що даний доказ є належним та допустимим, а тому може бути покладений в основу судового рішення. При цьому суд зауважує, що жодною із сторін під час судового розгляду не було заявлено клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи для його спростування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У відповідності до ст. 36.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

З урахуванням обмежень, щодо виплати страхового відшкодування, що полягають у вирахуванні коефіцієнту фізичного зносу автомобіля та податку на додану вартість (ПДВ 20%), суд вважає за можливе стягнути з ПАТ "УПСК" на користь позивача страхове відшкодування, в розмірі , яке розраховується наступним чином:

1) 20 780, 00 грн. + (29 969, 87 грн. + 244 922, 81 грн. * (1-0,47)) - 20 % ПДВ) = 148 603, 16 грн.

2) 148 603, 16 грн. / 2 кількість винних осіб = 74 301, 58 грн.

При цьому суд зауважує на тому, що в межах відповідальності страхової компанії перебуває сума 90 279, 48 грн., що є половиною вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ. Різниця між задоволеною сумою та повним страховим відшкодуванням є ПДВ, що в грошовому виразі становить 15 977, 90 грн. Дану суму коштів позивач не позбавлений отримати від страхової компанії, однак виключно після надання документів, що підтверджують факт понесення витрат на відновлювальний ремонт автомобіля на станції технічного обслуговування, що є його платником.

Що стосується вимог про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, з відповідача ОСОБА_2 , то суд вважає, що вони в тому ж числі підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 30 067, 59 грн. Дана суму розраховується виходячи з наступного:

1) 20 780, 00 грн. + (29 969, 87 грн. + 244 922, 81 грн.) - 20 %) = 240 694, 14 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування ПДВ

2) 240 694, 14 грн. / 2 кількість винних осіб = 120 347,07 грн. - фактичний розмір шкоди позивача

3) 120 347,07 грн. - 90 279, 48 грн. (страхове відшкодування) = 30 067, 59 грн.

Суд вважає за можливе погодитись із позицію представника відповідача Гулого Ю.О. в частині вирахування розміру ПДВ 20 % від вартості ремонту автомобіля, оскільки позивачем не доведено факту проведення ремонту на станції СТО, що є платником ПДВ.

Аналогічної позиції й притримався Верховний Суд у Постанові від 12 липня 2023 року справа № 591/1861/22 провадження № 61-2507св23.

Не заслуговують на увагу посилання відповідачів на той факт, що автотехнічна експертиза, яка була проведена експертом Черкаського відділення КНІДСЕ є неналежним та недопустимим доказом в справі, оскільки вона була проведена на підставі даних, які були встановлені безпосередньо позивачем. Стороною позивача перед здійсненням замірів, за клопотанням експерта, направлялися повідомлення відповідачам щодо прийняття участі останніми у здійсненні замірів. Відповідачі проігнорували таке повідомлення та в зазначений час для здійснення замірів не з`явилися та не скористалися своїм правом на надання вихідних даних. Тому експертом були прийняті вихідні дані, надані позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Підлягають до часткового задоволення вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів понесених витрат на проведення оцінювання пошкодженого майна та за проведення судової автотехнічної експертизи на загальну суму 11058,24 грн..

Суд вважає стягнути з відповідача ПАТ «УПСК» на користь позивача 5 688,20 грн - пропорційно задоволеним вимогам позивача та 3 610,50 грн із відповідача ОСОБА_2 .

Питання про судові витрати по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Суд вважає стягнути з відповідача ПАТ «УПСК» на користь позивача 1242, 44 грн, з відповідача ОСОБА_2 788,62 грн.

Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 22, 606, 980, 982, 999, 1166, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в якості відшкодування матеріальних збитків в сумі 74 301,58 грн, понесених витрат на проведення оцінювання пошкодженого майна та за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 5 688,20 грн, витрат по сплаті судового збору в сумі 1242,44 грн, а всього 81 232,22 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в якості відшкодування матеріальних збитків в сумі 30 067,59 грн, понесених витрат на проведення оцінювання пошкодженого майна та за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 3 610,50 грн, витрат по сплаті судового збору в сумі 788,62 грн, а всього 34 466,71 грн.

В іншій частині позову позивачу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.Д. Пироженко

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення складено 14.05.2025