У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

15.01.2025 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошовою форми на частку від догоду платника аліментів.

17.01.2025 ухвалою суду у даній справі відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 20.03.2025 о 9:00.

07.03.2025 відповідач подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням його на військовій службі у лавах ЗСУ. Додав довідку командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2025 №802, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на військові службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 22.11.2022.

Розгляд справи судом було відкладено до 14:00 12.05.2025.

23.04.2025 ОСОБА_2 подав заяву про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

12.05.2025 в судовому засіданні позивача заперечила щодо зупинення розгляду справи, що правда підтвердила перебування відповідача ОСОБА_2 у лавах ЗСУ та прийняття ним участі у бойових діях.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Суд, розглянувши заяву відповідача про зупинення розгляду справи приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд вбачає, що ОСОБА_2 з 22.11.2022 є мобілізованим та перебуває на службі в лавах Збройних Сил України, що підтверджується довідкою від 10.03.2025 № 802 командира ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі ВЧ, що переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу. Така позиція відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.03.2022 по справі №756/3462/20

Тому наразі підстави для задоволення заяви відповідача про зупинення розгляду справи на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, відсутні.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення розгляду справи відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ