УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 758/14923/23

провадження № 61-5562ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника адвоката Храпійчука Віктора Олександровича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від свого імені та як законний представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

1. 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у своїх інтересахта як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

(далі - позивачі) та їх представник адвокат Храпійчук В. О. подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду

м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 лютого 2025 року у цивільній справі № 758/14923/23.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо строку на касаційне оскарження

3. Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК).

5. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК).

6. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК).

7. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК).

8. Оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було ухвалено

12 лютого 2025 року. Касаційну скаргу позивачами подано до Верховного Суду 29 квітня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК.

9. Безпосередньо у касаційній скарзі позивачі просять поновити пропущений строк на касаційне оскарження судових рішень. Обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції на їх адресу не надходила, а ознайомилися з її змістом вони 16 квітня в безпосередньо в суді першої інстанції.

10. За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

11. У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку особа, яка його подає, повинна одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

12. Позивачі в порушення пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК не надали жодних доказів на підтвердження того, що суд апеляційної інстанції не надав їм чи їх представнику оскаржувану постанову суду раніше, не надіслав її поштою чи в інший спосіб до 16 квітня 2025 року, або надіслав, але

позивачі чи їх представник її не отримали.

13. Крім того не надано доказів, які б підтверджували дату отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, як того вимагає пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК.

14. Згідно з абзацом першим частини третьої статті 393 ЦПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу після спливу строків, визначених у статті 390 ЦПК, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

15. З огляду на зазначене, позивачі мають надати докази на підтвердження зазначених ними підстав поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

16. У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

17. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

18. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

19. Так, у касаційній скарзі позивачі узагальнено посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, вказують постанови Верховного Суду, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

20. Враховуючи викладене, позивачі повинні чітко зазначити підстави касаційного оскарження та навести відповідне обґрунтування з посиланням на конкретні пункти частини другої статті 389 ЦПК.

21. Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

ІІІ. Недоліки, які необхідно усунути

22. Таким чином недоліки касаційної скарги відповідачем мають бути усунені шляхом подання до Верховного Суду:

1) заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням підстав для такого поновлення та доказів поважності причин пропуску цього строку;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі.

У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» особи, що подають касаційну скаргу, мають надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

23. За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

24. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

25. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника адвоката Храпійчука Віктора Олександровича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року у цивільній справі

№ 758/14923/23 залишити без руху.

2. Запропонувати позивачам в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами

статті 392 Цивільного процесуального кодексу України шляхом усунення вищевказаних недоліків.

3. Роз`яснити, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, або буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко