ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/428/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №996078225 від 28.05.2021 року в розмірі 26636,48 грн, з яких 15699,88 грн - заборгованість по кредиту; 10936,60 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

Позов обґрунтовано тим, що 28.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 996078225 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачці кредит у розмірі 17000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 126 днів. Позичальник зобов`язувалася повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Право грошової вимоги за указаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал».

Так, згідно останнього договору факторингу від 30.09.2024 року № 3009/24, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 26636,48 грн відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу.

ТОВ «Юніт Капітал» зазначало, що унаслідок неналежного виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором у відповідачки виникла заборгованість, яку товариство просила стягнути з відповідачки в свою користь.

Заочним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02.01. 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Акцентує увагу на тому, що строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 розпочинається від 28.11.2018 та діє до 31.12.2024 включно (із урахуванням додаткових угод).

Так, реєстр передачі прав вимоги № 149 від 31.08.2021 року укладено в рамках дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року у відповідності до наступних редакцій. Відповідно ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Зазначав, що договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 року 31.12.2024 року.

Тому, ТОВ «Юніт Капітал» вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу №28/1118-01, та того, що відступлення права вимоги не могло стосуватися конкретного кредитного договору №996078225 від 28.05.2021 року, який на думку суду на момент укладення договору факторингу не існував.

Вказує, що важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого включено кредитний договір № 996078225 від 28.05.2021, укладений 31.08.2021 року, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує суд.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Обставини справи.

28.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №996078225 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора MNV2TR24, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 17000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надано строком на 126 днів (п. 1.2 договору).

Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.

Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 28.05.2021 року, номер карти 5363-54ХХ-ХХХХ-3540 був указаний відповідачкою як рахунок для отримання кредитних коштів.

Згідно платіжного доручення №6e57917c-5c1c-4f78-9e32-f406ebd917ad від 28.05.2021 року, на вищевказану карту було зараховано 17000 грн.

Зазначена інформація також підтверджується електронним повідомленням наданим АТ ТАСКОМБАНК - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №996078225, станом на 28.10.2024 року заборгованість за указаним договором не погашена і складає 26636,48 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15699,88 грн, прострочена заборгованість за процентами - 10936,60 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, що стверджується договором факторингу. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року.

31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2023 року.

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2024 року. У даній угоді, сторони домовилися доповнити договір факторингу пунктом 11.10 та викладено розділ 3 договору факторингу Фінансування та порядок розрахунків у новій редакції.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 149 від 31.08.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 996078225 де боржником є ОСОБА_1 в сумі 31279,08 грн, яка складається із 15699,88 грн заборгованості за основною сумою боргу та 15579,20 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку.

Згідно витягу з Реєстру права вимоги №1 від 23.02.2024 року, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 996078225 де боржником є ОСОБА_1 в сумі 26636,48грн, яка складається із 15699,88 грн заборгованості за основною сумою боргу та 10936,60 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

30.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 3009/24, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників згідно додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору факторингу).

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 року, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості за кредитним договором № 996078225 де боржником є ОСОБА_1 в сумі 26636,48грн, яка складається із 15699,88 грн заборгованості за основною сумою боргу та 10936,60 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

Згідно акту прийому передачі боржників за договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 1664, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 3009/24 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованостей 55947679,30 грн. Реєстр боржників передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу 3009/24, будь яких зауважень до зазначеного реєстру немає.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №996078225 від 28.05.2021 року, заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 08.10.2024 року складає 26636,48 грн, з яких 15699,88 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10936,60 грн - заборгованість по відсоткам.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 28.05.2021 року, натомість, договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року.

Суд констатував, що оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно відповідача як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором № 996078225, укладеним 28.05.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п. п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (із урахуванням додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року, де договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції) під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Право вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло в день підписання реєстру № 149 - 31.08.2021 року тобто, під час чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, строк дії якого було продовжено додатковими угодами до 31.12.2024 року.

Тобто, первісне відступлення права вимоги за кредитом фактично відбулося після укладення кредитного договору №996078225 від 28.05.2021 року та настання строку виконання зобов`язання за ним, що відповідає вимогам ст. 1078 ЦК України.

Отже, у справі наявні належні та допустимі докази переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал» по боргових зобов`язаннях ОСОБА_1 за кредитним договором №996078225 від 28.05.2021 року

Суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів позивача і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги з підстав недоведеності існування права вимоги у позивача за кредитним договором.

Тому, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими.

Оскільки в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №996078225 від 28.05.2021 року.

Перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем суми заборгованості, апеляційний суд керується таким.

Згідно п. 1.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним.

На умовах, викладених а п. 1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1.30 % в день від суми кредиту за час користування ним (п. 1.6 договору).

Згідно п. 1.6 договору, умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

Повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюється ануїтентній формі, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.7).

Колегія суддів вважає, що заявлена ТОВ «Юніт Капітал» сума заборгованості за кредитним договором № 996078225, де боржником є ОСОБА_1 у розмірі 26636,48 грн, яка складається із 15699,88 грн заборгованості за основною сумою боргу та 10936,60 грн заборгованості по відсотках, у повній мірі ґрунтується на умовах договору та відповідає вимогам закону.

Зокрема, із наявних у справі розрахунків видно, що при визначенні суми боргу за вищевказаним кредитним договором враховано:

кошти, які були сплачені ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитом 10347,12 грн, з яких 1300,12 грн. було зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту і 9047 грн. на погашення заборгованості за відсотками;

п. п. 1.4 та 1.5 кредитного договору, у відповідності до яких, здійснено розрахунок відсотків за користування кредитними коштами за дисконтною процентною ставкою та за базовою процентною ставкою;

період нарахування відсотків за користування кредитними коштами, які нараховано у межах строку кредитування у відповідності до п. 1.2 кредитного договору.

При цьому, слід врахувати, що будь якого контррозрахунку щодо заявленої позивачем суми боргу за кредитним договором відповідачем не подано.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із змісту позовної заяви видно, що представник позивача - адвокат Тараненко А.І. просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Юніт Капітал" 6000 грн витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат адвокатом Тараненком А.І. до позовної заяви було надано:

договір про надання правової допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 року;

довіреність від 22.02.2024 року;

додаткову угоду №4 до договору про надання правничої допомоги № № 0110/24 від 01.10.2024 року;

протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01.10.2024 року.

акт прийому- передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 року, де сторонами визначено перелік послуг, які надаються адвокатом клієнту та погоджено, що вартість послуг за надання правничої допомоги складає

6000 грн.

На підтвердження понесених витрат адвокатом Тараненком А.І. до апеляційного суду надано:

довіреність від 10.10.2024 року на представництво інтересів ТОВ "Юніт Капітал" - Тараненком А.І., в тому числі в апеляційних судах;

акт прийому- передачі наданих послуг від 28.02.2025 року до договору про надання правової допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 року, де сторонами визначено перелік послуг, які надаються адвокатом клієнту та погоджено, що вартість послуг за надання правничої допомоги в апеляційному суді складає 3000 грн.

Оскільки заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу чи зменшення таких витрат з боку відповідача ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надходило, колегія суддів вважає, з відповідача на користь позивача слід стягнути 9000 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції (6000 грн - в І інстанції; 3000 грн - в апеляційному суді).

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3633,60 грн - за подання апеляційної скарги (разом 6056 грн.)

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" () заборгованість за кредитним договором №996078225 від 28.05.2021 року в розмірі 26636,48 грн, з яких 15699,88 грн - заборгованість по кредиту; 10936,60 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

Стягнути з з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" () 6056 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги та 9000 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 травня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Гірський Б.О.