Справа № 209/2934/25
Провадження № 2-н/209/2433/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
13 травня 2025 року м. Кам`янське
Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , дійшов висновку щодо видачі судового наказу про таке:
Боржник - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.
Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).
Як зазначено в заяві про видачу судового наказу, місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
На виконання вимог ст. 165 ЦПК України, 14 квітня 2025 року судом здійснено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради.
Разом з цим, згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.
У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.
Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна до якого здійснюється постачання природного газу.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником майна, за адресою: АДРЕСА_2 , спадкова справа № 308/2018, зареєстровано в реєстрі № 2-770.
Відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання природнього газу побутовим споживачам від 09.05.2024, ОСОБА_1 приєднався до умов Договору на постачання природнього газу побутовим споживачам за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 68 ЖК України власник або наймач зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМ України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Згідно п. 2 р. ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Згідно п. 21 р. ІІІ Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.
В порушення вищезазначених правил, оплата за надані послуги не проводилась, в зв`язку з чим у боржника виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Стягненню підлягає сума заборгованості за спожитий природний газ за період з січня 2023 року по лютий 2025 року (включно) і яка в загальному розмірі становить 2362,75 гривень. Стягненню також підлягає сума сплаченого заявником судового збору в розмірі 302,80 гривень.
Керуючись ст. ст. 13, 31, 133, 141, 160-170 ЦПК України,
Повідомити, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно зі ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Згідно зі ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА
Судовий наказ набрав чинності "___" _______________ 20__ року.
Суддя __________ _____________________________________________
(підпис) (ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ)
Місце печатки суду
Судовий наказ видано стягувачу "___" _______________ 20__ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення судового збору - протягом трьох років з дня набрання чинності.