ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2025 року

м. Харків

справа №632/1604/24

провадження № 22-ц/818/2006/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2024 року, постановлене під головуванням судді Кузьменко С.Л., -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 164 350, 51 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 03.11.2022 року, яка станом на 27.08.2024 року складається з 124 959, 72 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 8,62 заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 39382,17 заборгованість по щомісячним процентам ( в т.ч. прострочена), а всього 164 350,51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом першої інстанції не перевірено надані позивачем документи. Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що позивач не виконав умови договору та не перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти. Матеріали справи не містять жодних доказів перерахування позивачем коштів на рахунок відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що відповідачкою умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № від 03.11.2022 року у розмірі 164 350 грн. 51 коп.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 03 листопада 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачкою був укладений кредитний договір № (далі договір), за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти від позивача у розмірі 168 420,00 грн. строком на 42 місяці, річні проценти за користування кредитом становили 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту, всі умови були виписані у договорі (а.с.3-6).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Деталі платежів з боку відповідачки були виписані у паспорті кредиту (а.с.9,10), порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) визначені у додатку 1 до кредитного договору (а.с.7,8). На а.с. 11 міститься заява-анкета відповідачки на отримання послуг в АТ «Таскомбанк».

Пунктами 1.3 договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку 1.

Паспорт кредиту «Споживчий кредит від КредитМаркет» в АТ «ТАСКОМБАНК» № 5953690 (а.с.9,10) є невід`ємною частиною вищезазначеного договору та певним типом кредиту відповідно до затвердженої законодавством форми. 03.11.2022 року ОСОБА_1 підписала паспорт кредиту, яким визначено, що позичальнику надається кредит у сумі 168 420,00 грн на строк 42 місяці з річною процентною ставкою 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячними процентами 2,49 % від суми кредиту, а також графіком платежів визначено кількість, розмір платежів та графік їх внесення.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 03 листопада 2022 року, вбачається, що станом на 27.08.2024 року ОСОБА_1 на погашення заборгованості по кредитному договору здійснила платежі частково (16.12.2022 802,35 грн; 16.01.2023 802,94 грн; 22.02.2023 4 169,67 грн; 23.03.2023 4 169,85 грн; 18.04.2023 4 255,32 грн; 18.05.2023- 4 169,96 грн;16.06.2023 - 4 240,27 грн;18.07.2023 4 169,90 грн; 18.08.2023 4 169,99 грн; 21.09.2023 4 169,88 грн.; 20.10.2023 4 170.08 грн.; 18.12.2023 4 170,07 грн.), а сума заборгованості за кредитним договором становить 164 350,51 грн та складається з: 124 959,72 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 8,62 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена), 39 382,17 грн. заборгованість по щомісячним відсоткам (в т.ч. простроченим) (а.с.12).

Випискою по особовому рахунку за період з 03.11.2022 року по 19.08.2024 року підтверджується, що відповідач має щомісячну суму заборгованості за кредитом, яка переносилася на прострочену заборгованість (а.с.13-28).

Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується випискою по особовому рахунку за 03.11.2022 року, відповідно до якої відповідачці видано грошові кошти в розмірі 168 420,00 грн. (а.с.27)

26.07.2024 року позивачем направлено для ОСОБА_1 повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту через тривале невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором № від 03.11.2022 (а.с.29). На вказану вимогу кредитодавця ОСОБА_1 заборгованість не погасила.

Як на підставу позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» посилалось на те, відповідно до п.1.1. Кредитного договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідачці були надані грошві кошти у сумі 164 420 грн., строком користування на 42 місяці, з річними процентами 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячними процентами 2,49 % від суми кредиту. Позивачем зобов`язання за Кредитним договором виконані, кредитні кошти перераховані відповідачці, умови Кредитного договору відповідачкою не виконані, кредитні кошти не повернуті, тому позивач просить їх стягнути з відповідачки разом з судовим збором у сумі 3028 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статі 1048 ЦК України).

Частиною 2ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що 03 листопада 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачкою був укладений кредитний договір № (далі договір), за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти від позивача у розмірі 168 420,00 грн. строком на 42 місяці, річні проценти за користування кредитом становили 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту, всі умови були виписані у договорі (а.с.4-6).

26.07.2024 року позивачем направлено для ОСОБА_1 повідомлення-вимогу про повернення кредиту через тривале невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором № від 03.11.2022 року.

Висновки суду про наявність підстав для стягнення заборгованості відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта на те, що позивач не виконав умови договору та не перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти, колегією суддів не приймаються, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Судова колегія вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитом.

Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком і не спростований відповідачкою.

Згідно ст. ст.12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апелянтом ОСОБА_1 не спростовано висновки суду щодо наявності підстав для стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 14.05.2025 року.