Номер провадження 2/754/324/25
Справа №754/8467/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить встановити факт проживання позивача зі спадкодавцем, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Після її смерті залишилася спадщина, а саме квартира АДРЕСА_1 . У період з 2001 року по день смерті ОСОБА_5 позивач та спадкодавець проживали спільно однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Після смерті ОСОБА_5 позивач подав заяву про прийняття спадщини до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори.

Крім позивача, до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після закінчення шестимісячного терміну позивач звернувся до державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з тим, щоб йому видали свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 .

Постановою від 19.01.2024 державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із тих підстав, що необхідно звернутися до суду для встановлення родинних стосунків з померлою.

Повідомлення учасників про розгляд справи

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача - ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідач - ОСОБА_4 повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_2 ), проте поштові відправлення повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

ОСОБА_5 належала квартира за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9, 75).

З матеріалів спадкової справи № 995/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 22.08.2023 звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а 22.09.2023 - ОСОБА_1 .

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є племінниками померлої ОСОБА_5 .

09.01.2024 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не має родинних стосунків з померлою ОСОБА_5 , а документів, що дають право для закликання заявника до спадкування за заповітом не надано.

Позивач стверджує, що з 2001 року він проживав з ОСОБА_5 , як чоловік та дружина.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 07.06.1976 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії паспорта позивача вбачається, що його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_4 з 26.12.1980.

Відповідно до довідки ЖБК «Арсеналець-29» ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_5 до дня її смерті у квартирі АДРЕСА_1 . Будинок ЖБК «Арсеналець 29», власником якої вона була з 1991 року. Перебували у міцному сімейному союзі, жили під одним дахом, вели сімейне господарство, мали автомобіль, що був придбаний під час перебування цивільному шлюбі.

В полісі № АЕ/4022724 від 28.04.2015 та амбулаторній картці вказано місце проживання позивача: АДРЕСА_3 .

Надані позивачем квитанції (а.с. 122-125) свідчать про оплату ним комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_5 .

Також позивачем надано спільні фотографії з ОСОБА_5 , які датуються 2003-2005 роками.

Свідок ОСОБА_8 була сусідкою ОСОБА_5 . Свідок стверджує, що позивач та ОСОБА_5 постійно проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 з 2001 року, як чоловік та дружина, купували разом меблі, холодильник, їздили разом на дачу, вели господарство разом. Свідку відомо зі слів ОСОБА_5 , що кошти надавав позивач. Похованням ОСОБА_5 займався позивач. У позивача був автомобіль, який вони продали та купили разом інший автомобіль.

Свідок ОСОБА_9 був сусідом та знайомий з ОСОБА_5 з 1991 року, коли отримав квартиру у будинку по АДРЕСА_5 . Десь через 10 років у квартирі з ОСОБА_5 став жити позивач. Племінники рідко з`являлись. ОСОБА_5 та позивач жили дружно, як подружжя, вели домашнє господарство, ставились уважно один до одного, підтримували.

Норми права та мотиви суду

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 08 серпня 2023 року у справі № 752/13615/20-ц, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20, від 25 червня 2024 року у справі № 125/1873/22.

Згідно зі ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим.

У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі, який припинився 19.11.2015 у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою відмінною від адреси померлої, однак вони проживали разом в квартирі, що належала ОСОБА_5 .

Надані позивачем письмові докази відносяться до різних періодів, починаючи з 2003 року, проте показання свідків підтверджують фактичне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2001 року.

Однак, у зв`язку з перебуванням позивача у фактичних шлюбних відносинах до 19.11.2015, тому саме з вказаної дати можливо встановити факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю.

Слід зауважити, що відповідачем-1 визнаються позовні вимоги заявлені позивачем.

Оцінюючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавицею ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавицею ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак