Справа № 463/2971/25
Провадження № 2/463/1274/25
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

19 травня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Личаківського районного суду м.Львова від 06.09.2024 року у справі № 463/8304/24, визначивши розмір аліментів у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття, без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та виплачується у період дії воєнного стану.

Позовна заява поступила до суду 31.03.2025 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02.04.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

28 квітня 2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.

У підготовчому судовому засіданні 29.04.2025 року оголошено перерву до 19.05.2025 року у зв`язку із неявкою позивача.

В підготовче судове засідання 19.05.2025 року позивач повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, довідками про отримання SMS-повідомлення та отримання електронного листа, клопотання про відкладення розгляду справи чи заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Представник відповідача - адвокат Галань В.М. у підготовчому судовому засіданні заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою сторони позивача в підготовче судове засідання без поважних причин.

Заслухавши думку представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України.

В розумінні положень п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 29.04.2025 року та 19.05.2025 року повторно не з`явився у підготовче судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, крім того, не подав заяви та/або клопотання про відкладення розгляду справи.

Підстави вважати неявку позивача з поважних причин в підготовче судове засідання, відсутні. Позивач доказів, які б підтверджували поважність причин неявки у підготовчі судові засідання призначені на 29.04.2025 року та 19.05.2025 року не надав.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач направляв на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд також зазначає, що сприяв сторонам у дотриманні принципу змагальності сторін надаючи їм можливість подати всі необхідні докази та заяви, чим останні не скористались.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, суд не вбачає жодних обставин, які перешкоджали позивачу з`явитися у підготовчі судові засідання особисто або забезпечити явку свого представника та вжити заходів щодо участі у розгляді даної справи. Жодних підтверджуючих доказів про неможливість з`явитися в підготовчі судові засідання призначені на 29.04.2025 року та 19.05.2025 року, суду не представлено.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведене кореспондується із правовими висновками, викладеними ряді у постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, зокрема у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач ОСОБА_2 повторно не з`явився у підготовче судове засідання без поважних причин, не забезпечив явку свого представника та не вжив заходів щодо участі у розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача слід задовольнити, а позовну заяву залишити без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Керуючись ст.ст.223, 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Грицко Р.Р.