Провадження №2/522/2356/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК 5» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 за житлово-комунальні послуги у розмірі 45 704,71 гривень та здійснити розподіл судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачеві надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

25 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК-5» - Смоліної Олени Євгеніївни про витребування доказів, у якій заявник просить витребувати у КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином засвідчену копію свідоцтва про право власності та/або інші документи, що підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року зазначене клопотання задоволено.

24 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від КП «БТІ» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 26 листопада 2024 року.

25 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача Смоліної Олени Євгеніївни надійшла заява про зміну відповідача, у якій заявниця просила поновити строк для подання клопотання про виправлення по-батькові відповідача у позовній заяві, вважати вірними по-батькові відповідача ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року зазначену заяву задоволено, замінено відповідача у цивільній справі №522/16823/24 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК-5» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 . Встановлено відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву.

Копія ухвали суду від 27 лютого 2025 року направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 листом із рекомендованим повідомленням про вручення, який повернувся до суду із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією відповіді з КП «БТІ» ОМР від 07.02.2025 року №47895/04-04.

ЖБК «ПОРТОВИК-5» здійснює утримання багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Задля виконання функцій управителя будинку, 01.11.2006 року між КП «Теплопостачання міста Одеси» та ЖБК «ПОРТОВИК-5» було укладено договір на постачання теплової енергії №2100, за яким КП «Теплопостачання міста Одеси» зобов`язалося постачати теплову енергію для опалення житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Також, 01.11.2000 року між КП «Одесводоканал» та ЖБК «ПОРТОВИК-5» укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення, за яким КП «Одесводоканал» зобов`язалося надавати послуги по подачі води та приймати стічні води за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

01 січня 2009 року між ЖБК «ПОРТОВИК-5» та ТОВ «СОЮЗ» було укладено договір №210/ОЖ/П/91, за яким ТОВ «СОЮЗ» зобов`язався надавати послуги зі збирання, вивезення та утилізації ТПВ за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20).

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

У ч.1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ЖБК «ПОРТОВИК-5» є управителем житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де, зокрема, розташоване майно ОСОБА_3 , тоді як остання належним чином не виконує свої обов`язки, які є похідними від належних їй як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном, шляхом невнесення плати за житлово-комунальні послуги.

Доказів зворотного відповідачем надано не було.

Протоколом загальних зборів-членів ЖБК «ПОРТОВИК-5» від 10.09.2011 року затверджено розмір плати за послуги з утримання житлового будинку у розмірі 1,5 гривень за м.кв.; амортизація 0,5 грн за м.кв (а.с.27).

Протоколом загальних зборів-членів ЖБК «ПОРТОВИК-5» від 04.12.2016 року затверджено розмір плати за послуги з утримання житлового будинку у розмірі 1,8 гривень за м.кв.; амортизація 0,5 грн за м.кв (а.с.30).

Протоколом загальних зборів-членів ЖБК «ПОРТОВИК-5» від 05.07.2019 року затверджено розмір плати за послуги з утримання житлового будинку у розмірі 3,2 гривень за м.кв.; амортизація 0,5 грн за м.кв (а.с.33).

Протоколом загальних зборів-членів ЖБК «ПОРТОВИК-5» від 05.12.2021 року затверджено розмір плати за послуги з утримання житлового будинку у розмірі 4,4 гривень за м.кв.; амортизація 0,5 грн за м.кв (а.с.34).

Протоколом загальних зборів-членів ЖБК «ПОРТОВИК-5» від 25.05.2023 року затверджено розмір плати за послуги з утримання житлового будинку у розмірі 4,931 гривень за м.кв.; амортизація 0,5 грн за м.кв (а.с.36).

Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, розмір заборгованості ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги становить 45 704,71 гривень (а.с.6).

Суд погоджується із зазначеним розрахунком заборгованості та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 3 028,00 гривень.

Згідно платіжної інструкції від 29.07.2024 року №61, ЖБК «ПОРТОВИК-5» сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 3 028,00 гривень (а.с.4).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 530, 612, 625, 628, 638ЦК України, ст.ст. 77, 79, 80, 141, 263 265, 279, 282-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь позивача Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК 5», м. Одеса, Фонтанська дорога, 47Б, , заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 45 704 (сорок п`ять сімсот чотири) гривні 71 (сімдесят одна) копійка.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь позивача Житлово-будівельного кооперативу «ПОРТОВИК 5», м. Одеса, Фонтанська дорога, 47Б, , суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 09 травня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.