Справа № 953/2713/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
секретар судового засідання Кошова О.В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс»,
відповідач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
24 березня 2025 року засобами «Електронний суд» представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» Павленко С.В., який діє на підставі довіреності № 1 від 01 лютого 2025 року, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року у розмірі 57 598 грн та судові витрати, з яких: судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 серпня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 200831-003, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 61 000 грн на умовах строковості, платності, зворотності, а позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до умов кредитного договору, крім щомісячних процентів, з позичальника стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 5,9% (сума одноразової комісії складає 3 599 грн). 31 серпня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладений договір поруки № 200831-003-01. За умовами вказаного договору, поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_2 , що виникли з договору № 200831-003 від 31 серпня 2020 року. Положеннями п. 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Банк свої зобов`язання перед ОСОБА_2 виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 61 000 грн. На банківський рахунок позичальника банком були перераховані грошові кошти у розмірі 57 401 грн, з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором у розмірі 5,9%, що у грошовому еквіваленті становить 3 599 грн. Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 06 вересня 2024 року заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором становить 57 598 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 44 199 грн, прострочена заборгованість за процентами 13 399 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 28 березня 2025 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідачки та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 31 серпня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 200831-003.
Умовами кредитного договору № 200831-003 встановлено: сума кредиту становить 61 000 грн; строк дії договору до 31 серпня 2021 року; кількість щомісячних платежів 12; порядок сплати платежів щомісяця до 31 числа кожного місяця; базова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) 5,9%, сума одноразової комісії 3 599 грн; відсоткова ставка, в місяць від початкової суми кредиту 5,9%; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 76,7%; сума щомісячного платежу 8 682 грн 33 коп., у тому числі погашення тіла кредиту 5 083 грн 33 коп.; сплата відсотків 3 599 грн. Загальна сплата за користування кредитом 46 787 грн, загальна вартість кредиту 107 787 грн.
Відповідно до п. 3.1 Договору, за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом.
Згідно з п. 3.2 Договору, плата за користування кредитом, вказана у договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти, вказані в договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються з суми кредиту у день перерахування кредиту на банківських рахунок позичальника.
Вимогами п. 3.4 Договору встановлено, що процентна ставка за цим договором є фіксованою.
Положеннями п. 5.1 Договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України.
За змістом п. 5.2 Договору, у разі порушення позичальником виконання зобов`язання щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь кредитодавця штраф. У разі несвоєчасної оплати кожного щомісячного платежу (понад 7 календарних днів) позичальник сплачує штраф в розмірі 10 % від розміру простроченого (щомісячного) платежу. У такому разі позичальник зобов`язаний заплатити на користь кредитодавця нарахований штраф до завершення дії договору. Загальна сума штрафу не може бути більшою за 50% суми кредиту.
Вказаний договір підписаний ОСОБА_2 власноручно.
Умови кредитування, серед іншого, відображені й у паспорті кредитного договору «12 місяців», який підписаний 31 серпня 2020 року ОСОБА_2 власноручно.
31 серпня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 200831-003-01 від 31 серпня 2020 року.
Положеннями п. 2.1 Договору поруки встановлено, що відповідно до основного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту в розмірі 61 000 грн та плату за користування кредитом в розмірі 43 188 грн у строк до 31 серпня 2021 року.
У п. 3.1 Договору поруки зазначено, що у випадку невиконання позичальником свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.
Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, у разі порушення поручителем вимог п. 3.3 цього договору, поручитель зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,1%від суми несвоєчасного виконаного зобов`язання за кожний банківський день прострочки.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року, ОСОБА_2 має заборгованість перед ТОВ «Кредитсервіс» за період з 31 серпня 2020 року по 06 вересня 2024 року у розмірі 57 598 грн, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 44 199 грн, сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користуванням кредитом 13 399 грн.
23 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_2 була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року з можливістю протягом 30 календарних днів добровільно погасити кредит в повному обсязі. Однак у визначені строки зазначені вимоги не виконані.
14 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 , забезпеченого договором поруки, укладеного між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року у розмірі 57 598 грн, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Кредитсервіс».
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором та графіком платежів за кредитним договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого, у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 57 598 грн, з яких: 44 199 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13 399 грн прострочена заборгованість за процентами.
Положеннями ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
За правилами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На час розгляду справи судом відповідачами не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати процентів, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 57 598 грн, з яких: 44 199 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13 399 грн прострочена заборгованість за процентами.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн в рівних частках по 1211, 20 грн з кожного.
При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року; акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, платіжну інструкцію № 1567 від 05 січня 2024 року, довіреність № 1 від 01 лютого 2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531.
Зі змісту акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року вбачається, що Адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надало ТОВ «Кредитсервіс» послуги з підготовки та направлення/подачі однієї позовної заяви або апеляційної скарги або касаційної скарги, вартість послуг 7 000 грн.
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги у цій справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачів на користь ТОВ «Кредитсервіс» до 5000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором № 200831-003 від 31 серпня 2020 року у розмірі 57 598 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» судовий збір в рівних частках по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» витрати на правову допомогу в рівних частках по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень з кожного.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 09 травня 2025 року.
Суддя С.В. Демченко