Провадження №22-ц/812/862/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Миколаїв

Справа № 489/8660/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н. О.,

суддів: Кушнірової Т. Б., Тищук Н. О.,

переглянувши в апеляційному порядку без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) цивільну справу

за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Рум`янцевою Н. О., 17 березня 2025 року в приміщенні цього ж суду, повний текст якого складено цього ж дня,

у с т а н о в и в:

31 жовтня 2024 АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що 04 квітня 2023 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі до 200 000 грн. Відповідачем також підписано Паспорт споживчого кредиту.

Посилаючись на викладене та порушення відповідачем своїх зобов`язань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором станом на 24 жовтня 2024 року у сумі 64 989 грн 89 коп., з яких 51 675 грн 87 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 314 грн 02 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову.

Відповідач зазначав, що дійсно отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну карту № НОМЕР_1 «Універсальна», як обов`язковий «продукт» банку під час отримання соціальної картки для виплат. При цьому жодних операцій із зазначеною карткою не здійснював.

20 вересня 2023 року близько 21.45 год. на його телефон надійшли підозрілі повідомлення, які викликали у нього сумнів щодо їх достовірності. Повідомлення мали посилання про надходження коштів на картку «Універсальна». Внаслідок цього він о 21.45 год. зателефонував на офіційну «гарячу лінію» Банку за номером 3700 та вимагав блокування його банківських рахунків, повідомивши про те, що він вважає, що існує об`єктивний ризик щодо здійснення шахрайських дій з його рахунками в найближчий час. Картка дійсно була заблокована працівниками Банку, однак поки тривала розмова, невстановлені особи зняли кошти з його банківської карти «Універсальна» в сумі 51 999 грн 99 коп. Зняття коштів відбувалося 20 вересня 2023 року трьома платежами о 21.44 год., о 21.45 год. та о 21.46 год. в м. Запоріжжя по вул. Троїцька 23.

21 вересня 2023 року він звернувся до відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінального злочину. В цей же день до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.

На думку відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не довів, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Відповідач навпаки, виявивши безпідставне списання коштів повідомив Банк та правоохоронні органи про вказаний факт.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2025 року у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не є достатніми для висновку про те, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію 20 вересня 2023 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що саме дії ОСОБА_1 20 вересня 2023 року призвели до розголошення інформації (внесення паролю від Приват24 на незнайомому сайті), яка дала змогу пройти аутентифікацію при вході до Приват24 ОСОБА_1 та акцептування перевипуску через Приват24 його кредитної картки НОМЕР_2 замість попередньої 974993, встановлення кредитного ліміту 53000 грн та виконати платіжні операції, з його карт-рахунку № 592735: 21:44:01- 20000 грн (з комісією 20799 грн 99 коп); 21:45:19 - 20000 грн (з комісією 20800 грн ); 21:46:23 10000 грн (з комісією 10400 грн ).

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 04 квітня 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у сумі до 200 000 грн, тип карти: карта «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0% річних. Ним погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-яких операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису.

Також 04 квітня 2023 року за допомогою ОТР пароля відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту та анкету опитувальник клієнта фізичної особи.

04 квітня 2023 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії 01/27, тип «Універсальна».

20 вересня 2023 року відповідачем було отримано кредитну картку НОМЕР_2 зі строком дії 06/27, тип «Універсальна», а 21 вересня 2023 року - кредитну картку НОМЕР_3 зі строком дії 11/27, тип «Універсальна».

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 встановлений ліміт кредитування за період з 12 липня 2019 року по 02 січня 2024 року, як збільшувався так і зменшувався, зокрема, з 22 серпня 2023 року кредитний ліміт збільшений - 15000 грн, з 20 вересня 2023 року кредитний ліміт збільшений 54000 грн, 20 вересня 2023 року кредитний ліміт зменшений - 53000 грн, з 02 січня 2024 року кредитний ліміт 0,00 грн.

З виписки за договором № б/н за період 01 травня 2023 року 24 жовтня 2024 року, наданої АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку клієнта вбачається, що з 01 травня 2023 року по 17 вересня 2023 року відповідач користувався кредитною карткою № НОМЕР_1 , сума залишку після операції становила 0,14 грн, тобто станом на 20 вересня 2023 року відсутня заборгованість перед Банком.

20 вересня 2023 року з картки № НОМЕР_2 здійснено зняття готівки в банкоматі в АДРЕСА_1 у сумі 51000 грн (20000 грн+20000 грн +10000 грн) та сума комісії 1999 грн 99 коп. (799 грн 99 коп +800 грн+400грн). Залишок після операцій: -51999 грн 85 коп.

Починаючи з 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 видано нову картку НОМЕР_3 з якої відбувається списання відсотків за використання кредитного ліміту.

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» на телефон клієнтської служби підтримки 3700 з приводу шахрайських дій щодо його кредитної карти.

21 вересня 2023 року за заявою ОСОБА_1 внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001208 з кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України, щодо «20 вересня 2023 року о 21.45 год., невстановлена особа, діючи в період воєнного стану, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, під приводом надання грошової допомоги, шляхом обману з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 незаконно заволоділа грошима 50000 грн, які належали ОСОБА_1 ».

У наданому позивачем витягу з комплексу «Адмінка PanLike» АТ КБ «ПриватБанк» по карті ОСОБА_1 № 592735 зазначено, що в графі «PIN OK» зазначено спосіб авторизації платіжної операції шляхом введення ПІН-коду до картки. Символ: «1» - відображає правильне введення ПІН-коду. В графі «Сума у вал.картки» зазначено сума коштів видана готівкою.

2023-09-20 у 21:44:01 ініційовано платіжну операцію на суму 20000 грн за допомогою правильного введення ПІН-коду. В графі «PIN OK» Символ: «1».

2023-09-20 у 21:45:19 ініційовано платіжну операцію на суму 20000 грн за допомогою правильного введення ПІН-коду. В графі «PIN OK» Символ: «1».

2023-09-20 у 21:46:23 ініційовано платіжну операцію на суму 10000 грн за допомогою правильного введення ПІН-коду. В графі «PIN OK» Символ: «1».

У витязі з комплексу «Логи входів до Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» платіжного застосунку Система Приват24 ОСОБА_1 за період з 19 вересня 2023 року по 20 вересня 2023 року вказано, що 20 вересня 2023 року вхід до системи Приват24 виконано за допомогою двох пристроїв:

- у 19:12:17 за допомогою підтвердження входу на фінансовому номері телефону ОСОБА_1 : + 16. Використовувалась модель телефону: REDMI 6 PRO|XIAOMI операційна система: ANDROID, 9 (не типова модель телефону для входу у Приват24 Відповідачем);

- у 19:13:32 за допомогою підтвердження входу на фінансовому номері телефону ОСОБА_1 : + 16. Використовувалась модель телефону: SM-A105F|SAMSUNG операційна система: ANDROID, 11 (типова модель телефону для входу у Приват24 Відповідачем).

При вході з обох пристроїв були правильно введено пароль (створений ОСОБА_1 , який він не має права розголошувати) та підтверджено вхід за допомогою фінансового номеру телефону клієнта: НОМЕР_4 .

Операції в Системі Приват 24 ОСОБА_1 виконувались з 19:12 по 21:47 20 вересня 2023 року.

АТ КБ «Приватанк» здійснено перевірку за фактом звернення щодо клієнта ОСОБА_1 та 08 квітня 2025 року складено заключення, яким встановлено, що запис розмови клієнта на 3700 згідно даних Voice Record System:vrs.privatbank.ua 723-09-20 21:53:16 16 - повідомив про несанкціоновані платежі та те, що отримував повідомлення на вайбер про допомогу. Дані з комплексу Оpereta. Списання коштів по карті НОМЕР_2 підтверджено випискою. В ході проведення службової перевірки, після аналізу виписки по карті НОМЕР_2 та за інформацією з програмних комплексів банку встановлено, що 20.09.2023 по карті клієнта проведено зняття готівки трьома операціями в загальній сумі 50 000 грн через банкомат сторонньогобанку A0309547 - ATM 9547 UKRSIB TROITSKA, 23, ZAPORIZHZHYA (фото відсутні). Особи, які здійснювали зняття коштів не встановлені. Клієнт повідомив, що прийшло повідомлення у вайбер від третіх осіб про оформлення допомоги 6600 грн, він почав оформляти за даним посиланням, потім отримав дзвінок ніби зі служби безпеки, щоб підтвердив операцію, клієнт підтвердив, після чого почали списуватись кошти з карти. Тобто клієнт заявив про розголошення конфіденційних даних під час переходу за посиланням та розголошення кодів підтвердження. Зняття готівки в банкоматі: A0309547 - ATM 9547 UKRSIB TROITSKA, 23, ZAPORIZHZHYA. Магнітна полоса: 592735О знака вводу пін-коду: так Логи входів у пр24 вказують на вхід зі стороннього пристрою під час несанкціонованих операцій 2023-09-20 19:12:17 REDMI 6 PRO|XIAOMI, IMEI:8C7E8C9B84180793,IP 46.211.149.155, Kyivstar, що вказує на компроментацію паролів доступу до пр24. Також з даних логів входів додатково бачимо, що фінансовий номер клієнта під час несанкціонованих платежів не змінювався. Згідно даних Адмінки ПР24 логін і пароль пр24 не змінювався під час несанкціонованих платежів, що вказує на розголошення конфіденційних даних. Аналізом вибірки з ПК «prominreports.privatbank.ua» по заявці ZMNPIN (Інформація про зміну ПІН КОДУ), зміни PIN-кодів до карток зафіксовано - 2023-09-20 21:17 до картки592735 під час несанкціонованих платежів. Згідно даних вибірки SIMMON (дані про мобільні пристрої та координати роботи) - відсутні результати місцеположення. СМС на номер клієнта 16 в архіві не знайдені. Компроментація паролів відбулася. Не всі входи в ПР24 були з пристроїв та IP, які притаманні клієнту, а саме 2023-09-20 19:12:17 REDMI 6 PRO|XIAOMI, IMEI:8C7E8C9B84180793,IP 46.211.149.155, Kyivstar. Видаткові операції по зняттю коштів з картки НОМЕР_2 клієнта були проведені 20.09.2023 з 21:44 по 21:46 в банкоматі A0309547 - ATM 9547UKRSIB, TROITSKA, 23, ZAPORIZHZHYA з присутністю картки, з введенням вірного пінкоду (PIN OK-1). Дана ситуація могла статися, коли у зловмисників є доступ до Пр24клієнта та "пустий пластик", тобто картки неперсоніфіковані, які роздавали у відділеннях банку клієнтам для самостійного перевипуску карток, щоб не створювати черги у відділеннях. Тобто картка клієнта була підвязана у ПР24 до фізичного пластику, за допомогою чого безперешкодно знято в банкоматі стороннього банку. Зібрані дані, на час перевірки, свідчать про те, що проведенню несанкціонованих транзакцій сприяло компрометація паролів входу до Приват24 (зафіксовано вхід з нетиповогопристрою 2023-09-20 19:12:17 REDMI 6 PRO|XIAOMI, IMEI:8C7E8C9B84180793, IP 46.211.149.155, Kyivstar) через перехід за стороннім посиланням та підтвердженням операцій, в подальшому дані для входу пр24 були використані для перевипуску картки та зняття коштів в банкоматі стороннього банку. Дана інформація підтверджується даними з комплексів банку. Згідно наявних даних Банк ідентифікував клієнта належним чином і провів операцію за ініціалізації/ідентифікації клієнта і з його погодженням. Виходячи з того, що оспорювані дії третіх осіб по відношенню до клієнта банку, в результаті яких з його карток несанкціоновано списано грошові кошти, сталися як наслідок в результаті дій клієнта, під впливом невстановлених осіб, вина банку відсутня. Таким чином, дії третіх осіб у відношенні клієнта стали можливими через порушення клієнтом Умов і правил надання банківських послуг: п.п. 2.1.4.48.1.

До апеляційної скарги позивачем надано запис діалогу ОСОБА_1 з оператором Банка у вигляді аудіофайлу «431312.mp4».

Станом на 24 жовтня 2024 року за вищевказаним кредитним договором існує заборгованість в сумі 64 989 грн 89 коп., з яких 51 675 грн 87 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 314 грн 02 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Держатель платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту. Неналежна платіжна операція це платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежним платником є особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно), а неналежним отримувачем особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164 (в редакції на час спірних правовідносин), користувач платіжної послуги зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень;

Пунктом 143 цього Положення передбачено, що надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Пунктом 146 Положення встановлено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15 вказано, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

У постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544св19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16 (провадження № 61-10242св20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799св21) від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21 (провадження № 61-19319св21), від 24 січня 2024 року у справі № 758/14517/18 (провадження № 61-12347св23) викладені правові висновки про те, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Між тим у справі, що переглядається в апеляційному порядку, позивачем надано належні, достатні та переконливі доказі, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Так, з виписки по рахунку клієнта вбачається що з 01 травня 2023 року по 17 вересня 2023 року відповідач користувався кредитною карткою № НОМЕР_1 , сума залишку після операції становила 0,14 грн, тобто станом на 20 вересня 2023 року відсутня заборгованість перед Банком.

20 вересня 2023 з картки № НОМЕР_2 в період часу 21:44, 21:45 та 21:46 здійснено зняття готівки в банкоматі в м. Запоріжжя, Троїцька, 23 у сумі 51000 грн (20000+20000+10000) та комісія 1999 грн 99 коп (799,99 +800+400). Залишок після операцій: - 51999,85 грн.

20 вересня 2023 року, про безпідставне списання грошових коштів із банківського рахунку ОСОБА_1 повідомив АТ КБ «ПриватБанк».

Той факт, що саме відповідач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою підтверджується дослідженим судом апеляційної інстанції аудіозаписом розмов ОСОБА_1 з оператором AT КБ «ПриватБанк» за телефоном 3700, який відбувся 20 вересня 2023 року о 21:53, тобто вже після списання з його рахунку кредитних коштів, справжність якого відповідач не заперечував.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що не можна вважати що за вищевикладених обставин ОСОБА_1 не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені по його рахунку.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, то відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Посилання відповідача на наявність порушеного кримінального провадження за цим фактом, не звільняє останнього від обов`язку сплатити борг, оскільки саме дії ОСОБА_1 сприяли незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Відповідно до ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2023 року в розмірі 64989 грн 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанціях в розмірі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 12 травня 2025 року.