РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача Твердого М.К.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Єфіменко О.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради про скасування рішень державних реєстраторів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_5 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради (далі - відповідачі), в якому просив скасувати рішення із індексним номером 71014926 державного реєстратора Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цуканової О.О. від 04 січня 2024 року про скасування (анулювання) права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , відомості про державну реєстрацію якого на цю квартиру, як на об`єкт нерухомого майна №27066179, були внесені до Державного реєстру речових прав 16 квітня 2009 року.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Квартира, у якій він помер, була набута ним у приватну власність шляхом приватизації у лютому-квітні 2009 року. У спірній квартирі ОСОБА_6 постійно проживав та був зареєстрований удвох зі своїм братом - ОСОБА_7 , а після смерті останнього (із 19 серпня 2008 року) і, зокрема, на момент її приватизації один. Здійснену ОСОБА_6 у лютому-квітні 2009 року приватизацію квартири ніхто не оспорював, і державну реєстрацію власності ОСОБА_6 на неї у ДРРП не скасовував.

Із врахуванням цих обставин позивач подав заяву про прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , на підставі якої 13 червня 2023 року приватним нотаріусом Хомутовським B.C. була відкрита спадкова справа №70781599. Однак, своє право на прийняття спадщини позивач здійснити не може через неправомірні дії відповідачів.

Зокрема, ОСОБА_4 у жовтні 2023 року звернулась до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту проживання її однією сім`єю із ОСОБА_6 , з метою набуття статусу спадкоємиці ОСОБА_6 та спадкування спірної квартири чи її частини, однак у задоволенні її заяви ухвалою Рівненського міського суду від 16 січня 2024 року у справі № 569/20763/23 було відмовлено.

У зв`язку із відмовою суду визнати її спадкоємцем ОСОБА_6 ОСОБА_4 звернулась із заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру до Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, яким державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру була скасована у той же день із посиланням, як на підстави, на ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на рішення Рівненського міського суду від 30 жовтня 2013 року у справі №569/2551/13-ц, яким ні сама по собі приватизація ОСОБА_6 спірної квартири (підстава набуття права власності спірну квартиру), ні державна реєстрація цього права (умова виникнення набутого права власності) скасовані не були.

У подальшому, а саме 16 травня 2024 року, ОСОБА_4 звернулась із заявою про приватизацію спірної квартири вже до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, а останній 10 червня 2024 року видав Свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Водночас, відсутність у ОСОБА_4 права на приватизацію у 2024 році вже приватизованої ОСОБА_6 у квітні 2009 року квартири, а також неправомірність дій інших відповідачів, підтверджуються і іншими обставинами, що існували до та на час ухвалення рішення Рівненського міського суду від 30 жовтня 2013 у справі №569/2551/13-ц, а також самим цим рішенням, які свідчать: що у спірній квартирі постійно проживали та були зареєстровані (із 1976 року) лише ОСОБА_8 та його брат ОСОБА_7 ; що ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із ОСОБА_7 із 05 березня 1999 року, однак як до його смерті (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ), так і до та на час приватизації квартири ОСОБА_6 (лютий-квітень 2009 року) зареєстрованим місцем її проживання була не спірна квартира, а інше житло - квартира АДРЕСА_2 ; що смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 є наслідком черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа та контузії головного мозку, які були спричинені у с. Шкарів Гощанського району у будинку ОСОБА_4 ; що із позовом до Рівненського міського суду про визнання її права на спірну квартиру ОСОБА_4 звернулась також лише після смерті ОСОБА_7 , а рішенням цього суду у справі №2-1505/09, яке вступило в силу 29 липня 2009 року, визнано за ОСОБА_4 право користування спірною квартирою, тобто її право на квартиру виникло лише як право користування із 29 липня 2009 року; що, не зважаючи на реєстрацію місця проживання із 30 квітня 2009 року ОСОБА_4 фактично у спірній квартирі не проживала до смерті ОСОБА_6 : що рішенням Рівненського міського суду від 30 жовтня 2013 року у справі №569/2551/13-ц були визнані недійсними не факт приватизації ОСОБА_6 спірної квартири (юридичний факт, що є передбаченою законом правовою підставою набуття права власності на об`єкт приватизації), а титули, які лише посвідчують такий факт, слугують підставою для державної реєстрації такого права у ДРРП і втрачають юридичну силу з моменту державної реєстрації права, у зв`язку із чим визнання їх недійсними рішенням суду не є визнанням недійсною, власне, приватизації як правової підстави набуття права власності ОСОБА_6 на приватизовану ним спірну квартиру

Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що кожен із відповідачів та всі разом (солідарно) порушили право позивача на спадщину після смерті його батька - ОСОБА_6 , шляхом безпідставного ініціювання і скасування державної реєстрації права власності останнього на об`єкт спадщини на спірну квартиру, та шляхом безпідставної приватизації цієї квартири на іншу особу.

Так, ОСОБА_4 було відомо, що вона не мала права на приватизацію спірної квартири у час, коли її приватизував ОСОБА_6 (станом на 13 квітня 2009 року), оскільки рішенням суду у справі №569/2551/13-ц було визнане право ОСОБА_4 лише на користування квартирою та лише із 29 липня 2009 року, тобто лише на майбутнє; до 30 квітня 2009 року ОСОБА_4 була зареєстрована добровільно за місцем іншого свого проживання.

Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, як орган державної реєстрації, мав враховувати, крім того, і зміст рішення суду у справі №569/2551/13-ц, зокрема: що саме по собі рішення суду є передбаченою законом правовою підставою набуття чи скасування права власності на нерухоме майно лише у випадку, якщо ним встановлюється юридичний факт - правова підстава набуття права власності, або якщо державна реєстрація права власності скасовується саме через недійсність (відсутність) правової підстави набуття зареєстрованого права власності; що рішенням суду у справі №569/2551/13-ц була скасована не приватизація квартири, що і є, власне, правовою підставою набуття права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, а документи, що посвідчили факт приватизації, які є титулами, що посвідчують приватизацію, і втратили юридичну силу з моменту державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру; що належним способом захисту права ОСОБА_4 в разі його наявності та порушення у цьому випадку є звернення її до суду із позовом про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру.

У свою чергу Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, як орган приватизації, крім того, зобов`язаний був поважати свою ж позицію, що приватизація спірної квартири ОСОБА_6 була здійсненна у відповідності до вимог закону і виходити із того, що повторна приватизація цієї ж квартири можлива лише у разі визнання недійсною саме попередньої її приватизації, а не титулів, що лише посвідчували такий факт і втратили юридичну силу до їх скасування судом.

Відтак, порушеним є право власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, яке було набуте ним у лютому-квітні 2009 року шляхом її приватизації, здійсненої органом приватизації із передачею її ОСОБА_6 шляхом прийняття рішення про наявність підстав для приватизації цієї квартири та шляхом видачі ОСОБА_6 . Свідоцтва про право власності на неї, які (Рішення та Свідоцтво), а також здійснена на їх підставі державна реєстрація слугували передбаченими законом умовами виникнення такого права, неправомірність чи незаконність набуття якого не передбачена законом і не встановлена судом. Порушеннями є солідарні дії відповідачів: ОСОБА_4 , як особи, право якої на приватизацію спірної квартири на час приватизації її ОСОБА_6 було відсутнім, і на сьогодні теж є відсутнім; Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, як особи, яка на підставі заяви ОСОБА_4 , що не є заявником, безпідставно скасував державну реєстрації права власності ОСОБА_6 , незаконність набуття якого не встановлена законом, а неправомірність - судом; Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, як особи, яка здійснила повторну приватизацію квартири без належних на те підстав: без визнання незаконною чи неправомірною законом чи судом приватизації цієї квартири на користь ОСОБА_6 у лютому-квітні 2009 року, а також на ім`я ОСОБА_4 , право якої на приватизацію квартири обґрунтовується документами, складеними лише 16 травня 2024 року.

Правова підстава набуття власності ОСОБА_6 на спірну квартиру (приватизація) є презумовано правомірною і не спростованою, а тому підлягає поновленню безпідставно скасована Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради 04 січня 2024 року державна реєстрація цього права, підлягає визнанню недійсною здійснена Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради на користь ОСОБА_4 у травні-червні 2024 року приватизація спірної квартири, а також документи про здійснення приватизації та про передачу квартири у власність ОСОБА_4

20 серпня 2024 року представник Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Єфіменко О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.

У відзиві вказала, що в березні 2009 року до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшла заява від ОСОБА_6 про передачу в приватну власність займаної ним квартири АДРЕСА_1 . До заяви долучено видану ЖКП «Центральне» довідку про склад сім`ї, згідно якої у вказаній квартирі мешкає та має право на приватизацію ОСОБА_6 (квартиронаймач). Підстав для відмови у приватизації спірної квартири в органу приватизації не було, тому на підставі поданих документів Управлінням ЖКГ 13 квітня 2009 року видано наказ №125 «Про передачу житла у приватну власність» та свідоцтво про право власності на житло.

У подальшому рішенням Рівненського міського суду від 30 жовтня 2013 року у справі №569/2551/13-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про скасування наказу №125 від 13 квітня 2009 року «Про передачу житла у приватну власність» та свідоцтва про право власності. Рішення набрало законної сили 12 грудня 2013 року.

На підставі зазначеного рішення суду Управлінням ЖКГ 21 січня 2014 року, видано наказ №19/01 «Про передачу на баланс ЖКП «Сонячне» квартири АДРЕСА_1 », згідно якого спірна квартира передана в житловий фонд територіальної громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради.

В травні 2024 року до Департаменту від ОСОБА_4 надійшла заява про передачу в приватну власність вказаної квартири. До заяви долучено документи, передбачені п. 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року, зокрема, довідку про склад сім`ї, згідно якої в даній квартирі з 06 серпня 2009 року зареєстровано заявницю, а також типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 16 травня 2024 року, за умовами якого наймачем спірної квартири є ОСОБА_4 . Підстав для відмови ОСОБА_4 у приватизації вказаної квартири не було, тому Департаментом 07 червня 2024 року видано наказ № 243/01 «Про передачу житла у приватну власність», а 10 червня 2024 року - свідоцтво про право власності на житло.

Зауважує, що приватизація житла ОСОБА_6 була скасована рішенням Рівненського міського суду від 30 жовтня 2013 року у справі №569/2551/13-ц шляхом скасування наказу №125 від 13 квітня 2009 року «Про передачу житла у приватну власність» та свідоцтва про право власності. В результаті виконання даного рішення суду відбулася передача приватизованої ОСОБА_6 спірної квартири у власність територіальної громади. При цьому, у ОСОБА_6 відновилося право на здійснення приватизації житлового фонду. Законодавство про приватизацію не передбачає обов`язку органу приватизації прогнозувати можливе «порушення» права будь-якої особи на приватизацію житла. Департамент здійснює приватизацію житла у порядку та в спосіб передбачений чинним законодавством про приватизацію на підставі поданих документів, перелік яких законодавчо регламентовано. Позивачем не наведено норми законодавства, які порушено Управління ЖКГ, Департаментом при здійсненні приватизації спірної квартири, а також не наведено доказів на обґрунтування тверджень зазначених в позовній заяві.

27 серпня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано відповідь на відзив, в якій він вказав, що рішенням суду у справі №569/2551/13-ц не встановлювалась незаконність набуття права власності ОСОБА_6 , а тому таке рішення не може слугувати правовою підставою для скасування державної реєстрації правомірно набутого права власності на спірну квартиру, яке (скасування), до того ж, було здійснене без звернення ОСОБА_4 до суду, а порушенням Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради є незаконна приватизація ним вже приватизованого житла.

29 серпня 2024 року та 30 жовтня 2024 року Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради подав відзиви на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

У відзивах вказав, що 04 січня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася ОСОБА_4 із заявою щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року по справі №569/2551/13-ц. І на підставі заяви ОСОБА_4 відповідно до вказаного рішення суду державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту вчинене скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру.

Департамент звертає увагу, що рішення №71014926 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру було прийняте державним реєстратором відповідно до вимог частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими передбачено, що однією з підстав скасування рішення суб`єкта державної реєстрації є судове рішення про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року по справі №569/2551/13-ц визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_6 на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року. Вказаним рішенням була скасована приватизація ОСОБА_6 квартири шляхом скасування наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року, на підставі якого ОСОБА_6 було видане свідоцтво про право власності на житло.

05 вересня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано відповідь на відзив, в якій він вказав, що сама по собі державна реєстрація не є правовою підставою і припинення права власності, а такою підставою є лише передбачений законом юридичний факт, на підставі якого припиняється право власності на нерухоме майно. Підставою для скасування державної реєстрації права власності є не самі по собі надані заявником обов`язкові документи, а лише документи (зокрема і судові рішення), що засвідчують факт припинення права власності на нерухоме майно особи, за якою таке право зареєстроване. Саме по собі рішення також не є правовою підставою набуття чи припинення права власності, а лише визнає відсутність чи наявність юридичного факту, передбаченої законом правовою підставою набуття чи припинення права власності. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для скасування державної реєстрації вже зареєстрованого права власності передбачені рішення суду, якими визнані недійсними документи, на підставі яких здійснена державна реєстрація права власності, або яким скасована державна реєстрації прав.

Рішення суду про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру не існує і існувати не може через відсутність у ОСОБА_4 права на приватизацію спірної квартири, тобто через не порушення ОСОБА_6 її права на приватизацію спірної квартири взагалі чи в частині, а рішенням суду у справі №569/2551/13-ц від 30 жовтня 2013 року визнані недійсними документи, які відповідно до вимог Закону про приватизацію державного майна юридичний факт приватизації спірної квартири не встановлюють, а засвідчують постприватизаційний факт передачі квартири ОСОБА_6 .

Скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру здійснене на підставі заяви неналежного заявника та на підставі рішення суду, яким факт припинення права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру не визнаний. Наслідками неправомірного скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру є безпідставна повторна приватизація вже приватизованої квартири та безпідставна державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на цю квартиру.

23 вересня 2024 року ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову.

У відзиві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_7 . З березня 1998 року до самої смерті чоловіка вона постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_3 . Вони постійно проживали в спільній квартирі, вели спільне господарство, здійснювали ремонт квартири. У 2003 році ОСОБА_6 , брат ОСОБА_7 , звернувся з проханням прописати його за адресою: АДРЕСА_3 , для оформлення інвалідності. Однак, отримавши інвалідність, з квартири він не виписався, повідомив, що виписуватись не буде, оскільки це його квартира. Після смерті брата, ОСОБА_6 чинив їй перешкоди у користуванні квартирою і вона була змушена звернутися до суду про визнання її членом сім`ї померлого ОСОБА_7 та визнання права на користування жилим приміщенням. 08 травня 2009 року Рівненський міський суд Рівненської області задовольнив її позов до ОСОБА_6 . У рішенні суд визнав її членом сім`ї померлого ОСОБА_7 та визнав за нею право користування спірною квартирою. Тобто, до 2009 року вона проживала за адресою: АДРЕСА_3 , а після - проживала та вже була зареєстрована за даною адресою.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане згідно з наказом УЖКГ ВК Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року № 125, ОСОБА_6 приватизував спірну квартиру. Однак, 30 жовтня 2013 року Рівненський міський суд Рівненської області у справі №569/2551/13-ц визнав недійсним свідоцтво про право власності на житло спірну квартиру та визнав недійсним наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року № 125 про приватизацію спірної квартири. Суд врахував, що вона з березня 1998 року проживала у спірному помешканні, визнана членом сім`ї померлого ОСОБА_7 за рішенням суду, а отже мала право брати участь у приватизації житла, і відчуження спірної квартири шляхом приватизації на користь відповідача ОСОБА_6 відбулось під час дії заборони на її відчуження, що накладена ухвалою суду від 04 лютого 2009 року. Передача у власність ОСОБА_6 спірної квартири, що підтверджена свідоцтвом про право власності на житло, що видане на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року, порушило її житлові права.

Отже, у справі №569/2551/13-ц оспорювали саме приватизацію квартири здійснену ОСОБА_6 у лютому-квітні 2009 року, що як наслідок призвело до незаконної видачі свідоцтва про право власності на житло та наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради про приватизацію спірної квартири.

08 жовтня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подана заява про зміну предмета позову, в якій він просив скасувати рішення державних реєстраторів Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, а саме: рішення державного реєстратора Цуканової О.О від 04 січня 2024 року із індексним номером 71014926 про скасування (анулювання) права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 ; рішення державного реєстратора Гакало О.М. від 17 червня 2024 року із індексним номером 73683068 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на цю ж квартиру.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 листопада 2024 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_5 про зміну предмета позову.

26 листопада 2024 року Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві вказав, що 12 червня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася ОСОБА_4 із заявою щодо проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Для державної реєстрації заявником були подані необхідні для вчинення реєстраційної дії документи, а саме свідоцтво про право власності від 10 червня 2024 року №б/н, видане Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради. Під час розгляду заяви та поданих для державної реєстрації документів державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту Гакало О.М. не виявила підстав для відмови в державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна і прийняла рішення від 17 червня 2024 року №73683068 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірний об`єкт нерухомого майна. Державний реєстратор діяла відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав з мотивів у ньому наведених, а також вказав, що якщо громадянин, який вже висловив свою волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, то до його спадкоємців переходить право вимагати у порядку спадкування визнання за ними права власності на таку квартиру. Правовідносини у сфері приватизації не можуть припинятися зі смертю громадянина. І якщо громадяни подав до відповідного органу заяву про приватизацію, то він виявив свій намір приватизувати житло і процес приватизації у зв`язку зі смертю такої особи припинитись не може, якщо первісне волевиявлення не змінене.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки приватизація спірної квартири ОСОБА_6 була оскаржена ОСОБА_4 і скасована рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року у справі № 569/2551/13-ц. При цьому, ОСОБА_6 не проживав і не був зареєстрований постійно в спірній квартирі. Натомість рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2009 року встановлено, що ОСОБА_4 є членом сім`ї основного квартиронаймача, її чоловіка ОСОБА_7 , вони вели спільне господарство, тривалий час спільно проживали (з березня 1998 року). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2012 року встановлено, що ОСОБА_4 з моменту винесення судового рішення про визнання її членом сім`ї померлого і вселення в квартиру неодноразово намагалась вселитись у спірну квартиру, а ОСОБА_6 перешкоджав їй у цьому. І оскільки рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2009 року встановлено факт проживання ОСОБА_4 з березня 1998 року у спірній квартирі, відповідно вона мала право на її приватизацію.

Представник Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Москаль Ю.Ю. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзивах на позовну заяву.

Представник Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Єфіменко О.М. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

07 жовтня 2024 року ОСОБА_4 подала заяву про відвід судді, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року задоволена.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження судді Першко О.О.

17 жовтня 2024 року позивачем подано заяву про відвід судді. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року визнано заяву позивача про відвід судді необґрунтованою та передано цивільну справу іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року в задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено.

21 жовтня 2024 року позивачем подано заяву про відвід судді. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року визнано заяву позивача про відвід судді необґрунтованою та передано цивільну справу іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2024 року в задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено.

12 грудня 2024 року Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради подав клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року задоволено.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, 11 жовтня 1976 року ОСОБА_9 видано ордер №151 на вселення в квартиру по АДРЕСА_3 , у складі сім`ї: ОСОБА_10 чоловік; ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сини.

З копії паспорта ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 слідує, що він був зареєстрований у спірній квартирі з 16 грудня 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що слідує з повідомлення УМВС України в Рівненській області від 05 вересня 2009 року №1/14-466.

Розпорядженням міського голови від 16 жовтня 2008 року №1837-р «Про переоформлення договорів найму жилих приміщень» дозволено житлово-комунальним підприємствам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, ТОВ «ЖЕО ЖБК» відкрити особові рахунки та укласти договори найму, зокрема, з ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , склад сім`ї одна особа, основний наймач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26 лютого 2009 року ОСОБА_6 подав заяву Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради з проханням передати йому в приватну власність спірну квартиру згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». До заяви приєднав Довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення №175 від 21 лютого 2009 року, згідно якої він є основним квартиронаймачем і прописаний в квартирі один.

13 квітня 2009 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради на підставі наказу від 13 квітня 2009 року №125 ОСОБА_6 видано Свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

16 квітня 2009 року за ОСОБА_6 була проведена реєстрація права власності на спірну квартиру на підставі Свідоцтва про право власності, Наказу №125 від 13 квітня 2009 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, що слідує з Витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №22508307 від 17 квітня 2009 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №354037585 від 12 листопада 2023 року.

08 травня 2009 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №2-1505/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання членом сім`ї померлого та визнання права на користування жилим приміщенням позов задоволено, визнано ОСОБА_4 членом сім`ї померлого ОСОБА_7 , визнано за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язано Службу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при УМВС України в Рівненській області зареєструвати ОСОБА_4 у вказаній квартирі. Судом встановлено, що ОСОБА_4 з березня 1998 року проживала за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 . ОСОБА_4 є членом сім`ї основного квартиронаймача ОСОБА_7 і приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , було постійним місцем їх проживання, вони з основним квартиронаймачем вели спільне господарство, тривалий час спільно проживали (з березня 1998 року).

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 липня 2009 року вказане рішення суду залишено без змін.

30 жовтня 2013 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/2551/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненського міського бюро технічної інвентаризації про скасування та визнання недійсним наказу № 125 від 13 квітня 2009 року та свідоцтва про право власності на житло позов задоволено, визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , видане 13 квітня 2009 року ОСОБА_6 , визнано недійсним наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року № 125 про приватизацію вказаної квартири. Судом встановлено, що позивач з березня 1998 року проживала у спірному помешканні, визнана членом сім`ї померлого ОСОБА_7 за рішенням суду, а отже мала право брати участь у приватизації житла. Відчуження спірної квартири шляхом приватизації на користь відповідача ОСОБА_6 відбулось під час дії заборони на його відчуження, що накладена ухвалою суду від 04 лютого 2009 року. Передача у власність ОСОБА_6 спірної квартири, що підтверджена свідоцтвом про право власності на житло, що видане на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року порушує житлові права позивача.

21 квітня 2014 року наказом №19/04 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про передачу на баланс ЖКП «Сонячне» квартири АДРЕСА_1 » відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року по справі №569/2551/13-ц, згідно з яким визнано недійсним наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради № 125 від 13 квітня 2009 року в частині передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва про право власності на житло від 13 квітня 2009 року, передано квартиру АДРЕСА_1 в житловий фонд територіального громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради, Житлово-комунальному підприємству «Сонячне» наказано взяти вказану квартиру на баланс.

З ухвали Рівненського міського суду Рівненської області в справі №2-1505/09 від 17 квітня 2018 року слідує, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2009 року в справі №2-1505/09 забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, враховуючи, що позов в межах якого вживались заходи забезпечення позову було розглянуто по суті, рішення суду виконане повністю, необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відповідала, суд скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2009 року у вигляді арешту на вказану квартиру.

З копії паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 слідує, що 05 березня 1999 року нею зареєстровано шлюб з ОСОБА_7 , а також те, що вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 25 березня 1983 року, 02 грудня 1999 року знята з реєстрації та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знята з реєстрації та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22 травня 2023 року, серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС м. Рівне 20 грудня 1983 року, серії НОМЕР_4 .

04 січня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася ОСОБА_4 із заявою щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .

04 січня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_4 відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року та ухвали Рівненського апеляційного суду від 12 грудня 2013 року по справі №569/2551/13-ц державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цукановою О.О. вчинене скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, що слідує з рішення державного реєстратора Цуканової О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №71014926 від 04 січня 2024 року.

13 травня 2024 року розпорядженням Рівненського міського голови «Про укладення договору найму жилого приміщення» дозволено ТОВ «Управляючи компанія «Сонячне» укласти договір найму жилого приміщення та відкрити особовий рахунок з ОСОБА_4 квартира за АДРЕСА_1 , склад сім`ї одна особа, основний наймач ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 травня 2024 року ОСОБА_4 звернулася із заявою про передачу їй в приватну власність спірної квартири згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». До заяви приєднала Довідку про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 16 травня 2024 року №12652, згідно якої вона одна зареєстрована у спірній квартирі, та Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 16 травня 2024 року, за умовами якого наймачем спірної квартири є ОСОБА_4 .

Довідкою ТОВ «Управляючи компанія «Сонячне» №58 від 16 травня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_4 дійсно є основним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Розпорядження міського голови про укладення договору найму жилого приміщення №688-ОПД від 13 травня 2024 року та Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 16 травня 2024 року.

10 червня 2024 року Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради на підставі наказу від 07 червня 2024 року №243/01 ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

12 червня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася ОСОБА_4 із заявою щодо проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Для державної реєстрації заявником було подано Свідоцтво про право власності від 10 червня 2024 року, видане Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради.

17 червня 2024 року державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Гакало О.М. прийняла рішення від 17 червня 2024 року №73683068 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірний об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до частини 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна дія державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Пунктом 2 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 8 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Відповідно до норм частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відповідно до абзацу першого пункту 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року в справі №569/2551/13-ц, яке набрало законної сили, визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , видане 13 квітня 2009 року ОСОБА_6 , визнано недійсним наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року № 125 про приватизацію вказаної квартири.

У розумінні положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор на підставі відповідної заяви вносить до Державного реєстру відповідні записи про припинення речових прав.

Відтак, рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та наказу про приватизацію, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, є достатньою самостійною підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, а тому підстави для скасування рішення із індексним номером 71014926 державного реєстратора Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цуканової О.О. від 04 січня 2024 року про скасування (анулювання) права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , відсутні.

Також судом встановлено, що після набрання рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року в справі №569/2551/13-ц законної сили 21 квітня 2014 року наказом №19/04 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про передачу на баланс ЖКП «Сонячне» квартири АДРЕСА_1 » передано квартиру АДРЕСА_1 в житловий фонд територіального громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради.

13 травня 2024 року розпорядженням Рівненського міського голови «Про укладення договору найму жилого приміщення» дозволено ТОВ «Управляючи компанія «Сонячне» укласти договір найму жилого приміщення та відкрити особовий рахунок з ОСОБА_4 квартира за АДРЕСА_1 , склад сім`ї одна особа, основний наймач ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 травня 2024 року ОСОБА_4 звернулася із заявою про передачу їй в приватну власність спірної квартири згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». До заяви приєднала Довідку про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 16 травня 2024 року №12652, згідно якої вона одна зареєстрована у спірній квартирі, та Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 16 травня 2024 року, за умовами якого наймачем спірної квартири є ОСОБА_4 .

Довідкою ТОВ «Управляючи компанія «Сонячне» №58 від 16 травня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_4 дійсно є основним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Розпорядження міського голови про укладення договору найму жилого приміщення №688-ОПД від 13 травня 2024 року та Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 16 травня 2024 року.

10 червня 2024 року Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради на підставі наказу від 07 червня 2024 року №243/01 ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

12 червня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг в місті Рівному звернулася ОСОБА_4 із заявою щодо проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Для державної реєстрації заявником було подано Свідоцтво про право власності від 10 червня 2024 року, видане Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради.

17 червня 2024 року державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Гакало О.М. прийняла рішення від 17 червня 2024 року №73683068 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірний об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката.

Враховуючи, що для державної реєстрації ОСОБА_4 були подані необхідні для вчинення реєстраційної дії документи, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме Свідоцтво про право власності від 10 червня 2024 року, видане Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, підстави для відмови в державній реєстрації прав, які передбачені статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» були відсутні, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Гакало О.М. правомірно прийняла рішення від 17 червня 2024 року №73683068 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірний об`єкт нерухомого майна і підстави для його скасування відсутні.

Також суд звертає увагу, що саме підставі Наказу органу приватизації житла від 07 червня 2024 року №243/01 було видано Свідоцтво про право власності від 10 червня 2024 року, яке стало підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру, натомість вказане рішення органу приватизації та видане на його підставі свідоцтво позивач не оскаржує, з позовними вимогами про їх скасування до суду не звертався.

Щодо посилання представника позивача ОСОБА_5 на пункт 13 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», яким надано роз`яснення: якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві, суд зауважує, що заява ОСОБА_6 була розглянута у встановлений строк органом приватизації і задоволена, видано наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 квітня 2009 року № 125 про приватизацію вказаної квартири та Свідоцтво про право власності на житло від 13 квітня 2009 року, натомість в подальшому рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року в справі №569/2551/13-ц, яке набрало законної сили, вказане свідоцтво та наказ визнані недійсним, через порушення права ОСОБА_4 на участь в приватизації спірної квартири. В результаті виконання даного рішення суду відбулася передача спірної квартири у власність територіальної громади, а у ОСОБА_6 відновилося право на здійснення приватизації житлового фонду. Повторно з належно оформленою заявою до органу приватизації ОСОБА_6 не звертався, хоча йому було достовірно відомо про рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2013 року в справі №569/2551/13-ц, оскільки він особисто брав участь у розгляді справи. З моменту ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанції у вказаній справі 2013 рік до моменту смерті ОСОБА_6 2023 рік пройшло майже 10 років, що було достатнім часом для реалізації права на приватизацію житлового фонду, яким він не скористався.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради про скасування рішень державних реєстраторів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 , серія і номер паспорта НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, зареєстроване місцезнаходження: майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, .

Відповідач - Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, зареєстроване місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 45, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Суддя О.О. Першко