Справа № 462/1219/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

15 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хом`яка Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

встановив:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задоволити частково. Ухвалено стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 117 400 (сто сімнадцять тисяч чотириста) гривень 93 копійки в якості виплати страхового відшкодування та 7 000 (сім тисяч) гривень витрат за проведення експертного дослідження.

05.05.2025 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник позивачки адвокат Хом`як О.Г. подав до суду письмову заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив суд вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87 000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви представник вказує, що 28.04.2025 судом розглянуто справу за позовом Костур Р.В., за результатами розгляду якої позовні вимоги останньої задоволено частково. При зверненні до суду із позовною заявою, у тексті такої позивачка зазначала, що понесені нею витрати на правничу допомогу на стадії врегулювання спору у досудовому порядку, а також які очікує ще понести під час судового розгляду справи, оцінює орієнтовно у сумі 50 000,00 грн, а докази надання послуг професійної правничої допомоги та їхньої оплати будуть подані після завершення розгляду справи по суті. Договір про надання правової допомоги був укладений позивачкою із Адвокатським об`єднанням «Матвіїв і Партнери», за яким супровід спору у даній справі здійснювався адвокатом об`єднання - Хом`як О.Г. Згідно п.2.2. Договору про надання правової допомоги винагорода за правову допомогу (гонорар) оплачується клієнтом за ставкою 3 000,00 грн за 1 годину, витрачену адвокатом виконавця на надання правової допомоги. Оскільки за період з 14.11.2024 до 29.04.2025 позивачці були надані послуги правничої допомоги на загальну суму 87 000,00 грн. Просить заяву задовольнити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наведеного, вбачається, що виклик сторін у справі для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим.

Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Хом`яка О.Г. про ухвалення додаткового рішення у справі без виклику сторін та відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши доводи заяви та долучені до неї докази на підтвердження викладених в такій обставин, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/1219/25, суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи, звертаючись до суду із позовною заявою позивачка ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 175 ЦПК України, у тексті позову повідомила про те, що понесені нею витрати на правничу допомогу на стадії врегулювання спору у досудовому порядку, а також які очікує ще понести під час судового розгляду справи, оцінює орієнтовно у сумі 50 000,00 грн.

28 квітня 2025 року за результатами розгляду цивільної справи № 462/1219/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів Залізничний районний суд м. Львова ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задоволено частково. Ухвалено стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 117 400 (сто сімнадцять тисяч чотириста) гривень 93 копійки в якості виплати страхового відшкодування та 7 000 (сім тисяч) гривень витрат за проведення експертного дослідження. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 1 244 (одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 01 копійку. У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.

У визначений вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представник позивача звернувся до суду з приводу вирішення питання стягнення судових витрат.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

06.05.2025 на електронну адресу суду (13.05.2025 поштовим зв`язком паперовий примірник) надійшли заперечення ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача звертає увагу на те, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, а заявлена позивачем сума судових витрат у розмірі 87 000,00 грн є явно неспівмірна складності справи та реальним витратам на правничу допомогу. Зазначає, що згідно висновку Великої Палати ВС у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У даному випадку дії позивача, які не пов`язані із підготовкою позовної заяви до суду не можуть входити до розміру судових витрат, оскільки на той час, між сторонами не виникли цивільні-процесуальні правовідносини, тому не зрозуміло як, наприклад, отримання копії постанови суду за ст. 124 КУпАП із вартістю такої послуги на суму 3 000,00 грн, чи послуга підготовки заяви про виплату страхового відшкодування, вартістю 6000,00 грн стосується безпосередньо вказаної справи, відтак усі дії адвоката вчинені у період з 14.11.2024 по 06.01.2025 є позасудовими (досудовими) послугами надання правової допомоги. Вказаний судовий спір є справою незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів. Позивачка обґрунтовувала свої вимоги покликаючись виключно на положення Закону України «Про страхування» та умови Договору, тому твердження сторони позивача про здійснення адвокатом ґрунтовної роботи щодо вивчення та аналізу нормативно-правової бази у правовідносинах не підтверджується фактичними обставинами справи. Оскільки сума судових витрат, які просить стягнути відповідач не відповідає критеріям реальності та співмірності, з огляду, що задоволена сума позову становить 117 000,00 грн, а розмір судових витрат заявлено на суму 87 000,00 грн відповідач просить зменшити розмір судових витрат до 12 000,00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Так, особа вільна у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на другу сторону судові витрати повинні бути співмірними.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 1090-14/11/24 від 14 листопада 2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Матвіїв та Партнери» та ОСОБА_1 , акта виконаних робіт № 003884 від 29.04.2025 до договору № 1090-14/11/24 від від 14 листопада 2024 року та ордера від 31 січня 2025 року на надання правничої допомоги на підставі договору № 1090-14/11/24 від від 14 листопада 2024 року, ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Хомяком Олександром Григоровичем. Умовами вказаного Договору № 1090-14/11/24 від 14 листопада 2024 року погоджено порядок та тарифи надання послуг професійної правничої (правової) допомоги.

Так, згідно Акта виконаних робіт № 003884 від 29.04.2025 вартість наданих послуг правничої допомоги становить 87 000,00 грн та складається із: ознайомлення із матеріалами справи тривалістю 3 год. вартістю 9 000,00 грн; отримання у Залізничному районному суді м. Львова копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП тривалістю 1 год., вартістю 3 000,00 грн; підготовка та подання до страхової компанії заяви про виплату страхового відшкодування тривалістю 2 год., вартістю 6 000,00 грн; підготовка та подання адвокатського запиту до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» тривалістю 1 год., вартістю 3 000,00 грн; організація огляду пошкоджень застрахованого транспортного засобу, підготовка та надсилання листів-повідомлень зацікавленим особам тривалістю 2 год., вартістю 6 000,00 грн; підготовка та подання адвокатського запиту до ТОВ «Арія Моторс» тривалістю 1 год., вартістю 3 000,00 грн; підготовка та подання адвокатського запиту до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» тривалістю 1 год., вартістю 3 000,00 грн; підготовка та подання позовної заяви до Залізничного районного суду м. Львова тривалістю 10 год., вартістю 30 000,00 грн; підготовка та подання до суду відповіді на відзив на позовну заяву тривалістю 5 год., вартістю 15 000,00 грн; підготовка та подання до суду заяви про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги тривалістю 3 год. вартістю 9 000,00 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Дослідивши представлені стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, перш за все, суд звертає увагу на те, що як встановлено із акта виконаних робіт № 003884 від 29.04.2025 у загальну вартість заявлених вимог щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу враховано також оплату за підготовку та подання заяви про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги, тривалістю 3 год. та вартістю 9 000,00 грн.

Однак, на переконання суду, така послуга не входить у розуміння компенсування витрат правової допомоги іншою стороною.

Звернення сторони із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу є правом сторони, а не обов`язком. Така заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.

З огляду на що, подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Така позиція міститься у висновку Верховного Суду по справі № 910/9714/22 від 02 лютого 2024 року.

Так, об`єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/9714/22 від 02.02.2024 викладено висновок, у якому, відступаючи від попередніх висновків, наголошено, що заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Тобто, це витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги і не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 року Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19 листопада 2021 року у справі №752/16038/19 (провадження № 61-7905св21).

Аналізуючи види, обсяг, вартість послуг правничої допомоги, наданої позивачці ОСОБА_1 , а також час, витрачений адвокатом надання клієнтці таких послуг, суд частково погоджується із запереченнями сторони відповідача у справі щодо неспівмірності заявленого позивачкою розміру понесених нею судових витрат та необхідності деяких із послуг правничої допомоги саме у межах розгляду судової справи.

Зокрема, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача в частині того, що послуги щодо підготовки та подання до страхової компанії заяви про виплат страхового відшкодування чи запитів не відносяться безпосередньо до розгляду цивільної справи між вказаними сторонами, оскільки такі послуги надавались стороні до звернення нею із позовом до суду та стосувались правовідносин, що виникли між позивачкою як страхувальником і страховою компанією як страховиком, до виникнення спору щодо суми страхового відшкодування.

В свою чергу послуги з підготовки та надсилання адвокатських запитів можна віднести до витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, лише у разі якщо метою таких є отримання відомостей та доказів, що мають значення безпосередньо для справи.

Витрати позивачки пов`язані із підготовкою експертного висновку на її замовлення та проведення експертизи вирішені судом рішенням суду від 28.04.2025 за результатами розгляду справи № 462/1219/25.

Окрім того, адвокатом у переліку наданих ОСОБА_1 послуг правничої допомоги зазначено також підготовку та подання 24.04.2025 до суду відповіді на відзив на позовну заяву, тривалістю 5 год. та вартістю 15 000,00 грн, разом з тим, суд звертає увагу на те, що ні станом на день винесення судом рішення від 28.04.2025, ні станом на час винесення вказаного додаткового рішення відповідь сторони позивача на відзив на позовну заяву до суду не надходила.

Щодо іншої частини заявлених вимог, не втручаючись у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, однак оцінюючи представлені суду докази в межах своїх дискреційних повноважень щодо вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами, на переконання суду деякі види послуг правничої допомоги у даному випадку мають необґрунтовано завищену вартість та вбачається очевидна неспівмірність між заявленим позивачкою розміром витрат на професійну правничу допомогу та складністю справи, фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), і часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), зокрема щодо витраченого часу та вартості послуг ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, отримання у суді копії постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, підготовки та подання позовної заяви.

Таким чином, виходячи із конкретних обставин справи, із врахуванням того, що така не відноситься до складної, розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, учаснкии справи скористались своїм правом подання передбачених законом відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, беручи до уваги розмір заборгованості, про стягнення якого судом ухвалено рішення, в той же час із врахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та задекларованих в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципів пропорційності, розумності і співмірності, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір заявлених представником позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 87 000,00 грн до 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, оскільки на думку суду, виходячи із складності даної справи, саме такий розмір витрат правової допомоги є необхідним і неминучим для позивачки ОСОБА_1 , яка у зв`язку із неможливістю врегулювання спору у досудовому порядку, була змушена звернутись до суду із позовом, а тому заява представника позивачки адвоката

Хом`яка О.Г. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хом`яка Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення грошових коштівзадоволити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Україснька страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , місцезнаходження: м. Київ,

вул. Глибочицька, 44.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення у справі № 462/1219/25.

Суддя: Б.М.Гедз