ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/944/24 Номер провадження 22-ц/814/1401/25Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Павлюка Ігора Олександровича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка складається з: боргу за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4898,17 грн; трьох відсотків річних від простроченої суми боргу 125,76 грн. та інфляційних втрат 252,33 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати послуги з розподілу природного газу у строки та на умовах, передбачених договором.

Вказувало, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема надання підписаної заяви приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

АТ «ОГС «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, а відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 01.10.2024, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, становить 5276,26 грн.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2025 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5242,37 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3008,55 грн.

Не погодившись з даним судовим рішення, адвоката Павлюк І.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначав, що відповідач не підписував, не складав, не надсилав жодних заяв приєднання до договору розподілу природного газу, разом з тим, зазначає, що відповідач не зобов`язаний укладати такі договори або приєднуватись до них, а відтак твердження позивача про порушення ним як побутовим споживачем договірних зобов`язань є помилковим та не заслуговує на увагу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 , опалювальна площа 84,5 м. кв., кількість зареєстрованих осіб 4.

З відповідачем укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 року за №1384/27829.

На доведення вказаної обставини позивачем надано завірену копію заяви- приєднання від 29.10.2021, яка містить особистий підпис ОСОБА_1 та його персоніфіковані дані, з присвоєнням ЕІС коду та відкритим особистим рахунком НОМЕР_1 ).

Згідно довідки споживання природного газу з 2018 року по 2019 року, з 2019 року по 2020 року, з 2020 року по 2021 року, з 2021 року по 2022 року, з 2022 року по 2023 року абонентом ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ), а також відповідачем здійснено оплату за надані послуги з розподілу природного газу в травні 2023 року на суму 554,14 грн., в серпні 2023 року на суму 200 грн., в вересні 2023 року на суму 200 грн., в жовтні 2023 року на суму 100 грн., в листопаді 2023 року на суму 200 грн., в грудні 2023 року на суму 200 грн., в лютому 2024 року на суму 280 грн., та в березні 2024 року на суму 150 грн.

В ході судового розгляду відповідач не заперечував споживання природного газу в своєму приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не висловлював заперечень щодо об`єму споживання природнього газу.

Згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 29.10.2021, де вказано, що споживач ОСОБА_1 ознайомився з умовами Типового договору розподілу природного газу, наявний його особистий підпис, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті ПАТ «Полтавагаз» в мережі інтернет за адресою http: poltavagaz.com.ua та в друкованому виданні Всеукраїнська громадсько-політична газета «Зоря Полтавщини» в редакції від 25.12.2015 року, дані споживача за договором: персональний ЕІС-код, як суб`єкта ринку природного газу 56ХМ26К07004494Y, адреса об`єкта АДРЕСА_1 , опалювальна площа 84,5 м. кв., кількість зареєстрованих осіб 4.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ПОЛТАВАГАЗ» №778 від 15.06.2017 року, видано ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ПОЛТАВАГАЗ» () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Горішні Плавні, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського, Кременчуцького районів та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ПОЛТАВАГАЗ» (веб-сайт: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenzii-na-rozpodil-prirodnogo-gazu-pat-poltavagaz).

Дана інформація є загальнодоступною.

Згідно з п. 1.1., п. 1.1.5. Статуту АТ «ОГС «Полтавагаз», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства». Товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (веб-сайт: poltavagaz.com.ua/?page_id=19435). Дана інформація є загальнодоступною.

Таким чином, АТ «ОГС «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах вищевказаної ліцензійної території, зокрема і на території смт Котельва Полтавського (Котелевського) району Полтавської області.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, що вказаний в позовній заяві, довідки фактичного споживання природного газу абонентом ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ) та картки абонента ОСОБА_1 , встановлено, що за газовий рік з 01.10.2018 по 30.09.2019 ОСОБА_1 було спожито 2438,78 м.куб. природного газу, тобто, загальна сума заборгованості відповідача за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.12.2022 по 30.09.2024, з врахуванням проведеної оплати відповідачем за надані послуги з розподілу природного газу на загальну суму 1884,14 грн, становить 4898,17 грн.

Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, що становлять 252,33 грн, та три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 91,87 грн., а всього 5242,37 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як побутовим споживачем не виконані умови договору, що призвело до виникнення заборгованості з розподілу природного газу, яка підлягає стягненню з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, здійснивши при цьому власний розрахунок відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.

Стаття 714 ЦК України передбачає, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

З 01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора газорозподільної системи та постачальника природного газу.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу», регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу.

Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 1 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір). Відповідно до п. 1.3. цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Так, на підтвердження факту приєднання до умов Договору позивачем надана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 29.10.2021, підписана відповідачем ОСОБА_1 .

Крім того, фактом приєднання відповідача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення дій як по споживанню, так і по оплаті за послуги з розподілу природного газу, що в даному випадку має місце та фактично не заперечується останнім.

В такому випадку, фактичне отримання послуг та відсутність прямого заперечення проти надання таких послуг необхідно розцінювати як висловлене споживачем погодження з умовами надання житлово-комунальної послуги (правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 11 листопада 2019 року у справі №646/834/17).

ОСОБА_1 приєднався до умов Договору, отримував послуги з розподілу природного газу та не висловлював позивачу жодних заперечень проти отримання таких послуг.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Послуга з розподілу природного газу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів, а включає також цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, буквально означає наявність технічної можливості у будь-який необхідний споживачу час скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Пунктом 5.2 Договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Також умовами Договору, передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); не перешкоджати Оператору ГРМ у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установлення дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок Оператора ГРМ; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем; на вимогу Оператора ГРМ у десятиденний строк сплатити Операторові ГРМ компенсацію за порушення, які передбачені пунктом 3 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України (пункти 7.4, 8.1 Договору).

Отже, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та нести передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору).

З 01 січня 2020 року на виконання постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080, якою затверджено зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, відбулося розділення плати за природний газ.

Відповідно до п. 1, п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3037, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: 1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,14 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ); 2) з 01 липня 2020 року: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,308 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ).

Відповідно до постанови НКРЕКП від 16.12.2020 №2460, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 січня 2021 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,316 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ).

Згідно з постановою НКРЕКП від 16.12.2020 №2460 (з внесеними змінами від 30.01.2021 року №129), встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 лютого 2021 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,136 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ).

Відповідно до постанови НКРЕКП №2764 від 22.12.2021, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 січня 2022 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,112 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ).

Згідно з ч. ч. 6, 7, 9 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

З вищевказаної правової норми вбачається, що факт оприлюднення на сайті регулятора постанови щодо встановлення тарифу на послугу свідчить про набрання нею чинності та обов`язковості її виконання відповідними суб`єктами господарювання.

Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку встановлено, що відповідач лише частково сплачував комунальні послуги протягом вказаного періоду 2020-2024 років, суд дійшов правильного висновку про те, що перебіг позовної давності переривався, відтак, відсутні підстави для застосування строків позовної давності.

Так, доказів повного погашення заборгованості за спожитий природний газ, станом на час ухвалення оскаржуваного рішення, не надано відповідачем, а також не спростовано нарахований позивачем розмір заборгованості та правомірність його нарахування, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Посилання відповідача щодо не підписання ним заяв приєднання до договору розподілу природного газу, спростовуються наявною у матеріалах справи підписаною особисто ОСОБА_1 заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу.

Суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та, в цілому, ґрунтуються на запереченнях щодо укладання договору приєднання, що, на їх думку, виключає обов`язок відповідача сплачувати заборгованість за розподіл природного газу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 367, ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Павлюка Ігора Олександровича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин