Справа № 464/2308/22 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/66/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М., Попенко І.І.
розглянувши заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за грошовою позикою,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 24.02.2020 в розмірі 50 000,00 грн.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24.10.2024 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн за договором позики грошей від 24.02.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24.10.2024 без змін.

ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій просив стягнути із ОСОБА_1 12 000,00 грн витрат на правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Від ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення на заяву, в якому він вказав на відсутність в матеріалах справи документів, які свідчать про оплату адвокатських послуг.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_2 , покликаючись на неспівмірність заявлених витрат ціні позову та їх необґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, який проводиться за їхньої відсутності.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У межах передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України строків ОСОБА_2 подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження таких, яка надіслана відповідачу у справі.

В матеріалах справи наявні Договір № 61/24 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладений між адвокатом Кінашем Д.В. та ОСОБА_2 , Додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 61/24 від 10.12.2024, Акт № 1 приймання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 06.03.2025. Із вказаних документів вбачається, що вартість послуг, наданих адвокатом Кінашем Д.В. ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції становить 12 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн вивчення адвокатом наданих клієнтом документів, погодження правової позиції, опрацювання чинного законодавства, дослідження релевантної судової практики в контексті спірних правовідносин, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, та 3000,00 грн участь у судовому засіданні 04.03.2025.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів виходить з такого.

У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу послуг та подані документи, та врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену суму в повному обсязі.

Враховуючи наявність заперечень відповідача щодо співмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, апеляційний суд частково погоджується з запереченнями відповідача про те, що обсяг наданих адвокатом послуг та сума адвокатських витрат (12 000,00 грн) не відповідає критеріям розумності, реальності, співмірності та справедливості та вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.

При цьому колегія суддів враховує, що правова позиція сторін у цій справі у суді першої та апеляційної інстанції не змінилася та відсутні підстави вважати, що адвокату позивача потрібно було вивчати додаткові джерела права та судову практику.

Колегія суддів також відхиляє аргумент ОСОБА_1 про відсутність доказів оплати витрат на професійну правничу допомогу, як підставу для відмови у стягненні таких витрат, оскільки у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 р у справі № 757/29103/20-ц зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в апеляційній інстанції, про що згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України необхідно постановити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, понесені у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 13.05.2025

Головуючий

Судді