Справа №442/1135/24 Головуючий у 1 інстанції:Нагірна О.Б.
Провадження №22-ц/811/2033/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
Провадження №22-ц/811/2032/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представниці ДПС України - Кіх О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Нагірної О.Б. від 04 квітня 2024 року та ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Нагірної О.Б. від 31 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ „Українська інноваційна компанія" про застосування наслідків недійсного правочину, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2024 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено:

- Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» (адреса: вул. Золота , 42, м. Львів, 79039, Україна, ) вчиняти будь-які дії направлені на припинення постачання та розподілу природного газу стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі звернень від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або від ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та/або від будь-яких третіх осіб;

- Комунальному підприємству "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради (адреса: м. Дрогобич, вул. Ю. Федьковича, 11, ) вчиняти будь-які дії направлені на припинення надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або від ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та/або від будь-яких третіх осіб;

- ПРАТ «Львівобленерго» (адреса: 79000, м. Львів, вул. Козелецька, 3, ) вчиняти будь-які дії направленні на припинення (обмеження) надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або від ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та/або від будь-яких третіх осіб;

- ДП «Комунальник» Дрогобицької міської ради (адреса: 82100, м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 15, ) вчиняти будь-які дії направленні на припинення (обмеження) надання послуг з поводження з побутовими відходами стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або від ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та/або від будь-яких третіх осіб.

Заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії стосовно припинення дії (розірвання) існуючих договорів та укладення нових договорів на надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані ухвали оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року та ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2024 року скасувати.

Зазначає, що згідно обставин справи ОСОБА_3 не має жодного відношення до ОСОБА_1 , однак вона подала позов до нього, як нібито особа, права якої він нібито порушив і ставить питання про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ПАТ «Українською інноваційною компанією» та ОСОБА_1 , від 26 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським В.М., згідно якого за неоплачені борги даної компанії по договору позики до нього перейшла у власність нерухомість - нежитлове приміщення у розмірі 2072,5 м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того, оскаржувана ухвала стосується прав та законних інтересів третьої особи, яка не є учасником справи і обмежує його конституційні права. Вважає, даний позов є неприкрита спроба працівників ПАТ «Українська інноваційна компанія» повернути вказане нежитлове приміщення, якого компанія справедливо позбулася через неповернення грошових коштів ОСОБА_1 згідно договору позики від 21 липня 2017 року. Згідно обставин справи ПАТ «Українська інноваційна компанія» була створена як компанія, яка повинна була вивести банківські кошти «Українського інноваційного банку» і була утворена зразу після відкликання банківської ліцензії Національним банком України та початої процедури ліквідації банку. 13 липня 2016 року Наглядовою радою ПАТ «Український інноваційний банк» були скликані позачергові збори акціонерів перейменування даного банку на ПАТ «Укрінком», змінено місцезнаходження юридичної особи, прийнято новий статут, де змінені види діяльності на КВЕД 64.19, діяльність комерційний правонаступником всіх прав та обов?язків банку. Вказані зміни були належним чином оформлені та зареєстровані. Через рік в березні 2017 року повторно змінена назва вказаного підприємства як ПАТ «Українська інноваційна компанія», яка стала правонаступником прав і обов?язків ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ«Укрінком» через 7 років розгляду справи у судах різних інстанцій питання про ліквідацію вказаного банку вирішилося на користь банку. І виявилося, що існує два підприємства з однаковим КВЕДом - ПАТ «Український інноваційний банк» та «Українська інноваційна компанія». Пропустивши всі строки позовної давності «Українська інноваційна компанія» вирішила використати незаконну схему повернення нежитлового приміщення, намагаючись поширити правові висновки Верховного суду на минулі правовідносини, що є незаконно. При цьому використовується надумане порушення прав вкладника Українського інноваційного банку ОСОБА_3 . При винесенні ухвал про забезпечення позову суд допустив суттєві порушення норм матеріального і процесуального права, не маючи основних документів, що підтверджують права банківського вкладника ОСОБА_3 без договору банківського вкладу, без платіжних документів про сплату вкладу, суд неправомірно та упереджено виніс ухвали про забезпечення позову, які не є співрозмірними, належними та адекватними. Забороняючи вчиняти будь-які дії щодо комунальних послуг, суд обґрунтовує це тим, що ненадання комунальних послуг призведе до руйнування нежитлового приміщення. Також, суд повинен враховувати співрозмірність права або інтересу, про захист якого просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. В даній справі ці права позивача та відповідача неспіврозмірні.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представниці ДПС України - Кіх О.Г., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю участі представника у судових засіданнях у іншх справах у Господарському суді Львівської області колегія суддів вважала не обґрунтованим та відхилила, зважаючи на те, що розгляд даної справи було призначено заздалегідь, відповідно представник міг погодити свою участь у інших судових засіданнях. Крім цього, якщо припустити, що дійсно представник бере участь в інших справах то таким не вказано про пріоритетність розгляду іншої справи поряд з цією. Окрім цього, позивачкою не наведено будь-яких доказів неможливості особистої явки в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та представниці третьої особи на підтримання апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про забезпечення позову, відповіді на відзив на позовну заяву, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали від 04 квітня 2024 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України та задовольняючи заяву про забезпечення позову, - виходив з того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір, предметом якого є застосування наслідків недійсності договору задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_1 , посвідченого 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за № 23562, предметом якого є передача у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37788810 від 26.10.2017 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.О. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ; поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (код 05839888) на нежитлову будівлю, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6. Суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки позивачкою доведено, що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Із змісту оскаржуваної ухвали від 31 травня 2024 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України та задовольняючи заяву про забезпечення позову, - виходив з того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір, предметом якого є застосування наслідків недійсності договору задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_1 , посвідченого 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за № 23562 предметом якого є передача у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37788810 від 26.10.2017 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимрир Олександрович про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ; поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (код 05839888) на нежитлову будівлю, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2024 у справі № 442/3104/24 відкрите провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Підставою для подання позовної заяви до суду стало те, що відповідачі достеменно знаючи, про відкриття 21.02.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області провадження у справі № 442/1135/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про застосування наслідків, недійсності договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого відбулось відчуження нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6 (надалі - будівля), уклали між собою договір дарування будівлі, з метою унеможливлення можливого виконання рішення суду у справі № 442/1135/24. Засідання по справі призначене на 05.06.2024. Суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою захід забезпечення позову щодо заборони вчиняти дії по припиненню надання послуг є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню, оскільки у своїй сукупності є найбільш дієвим заходом, що реально спрямований на ефективне обмеження порушення прав позивача до винесення рішення по даній справі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону, доводи ж скарг таких висновків суду не спростовують.

В лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ „Українська інноваційна компанія" про застосування наслідків недійсного правочину, в якому просила:

- застосувати наслідки недійсності договору задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_1 , посвідченого 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за № 23562, предметом якого є передача у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37788810 від 26.10.2017 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Олександрович про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ;

- поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (код 05839888) на нежитлову будівлю, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що позивачка є вкладником ПАТ «Український інноваційний банк» на підставі договору банківського вкладу №14-11229 від 14 серпня 2014 року відповідно до умов, якого позивачкою було розміщено у ПАТ «Український інноваційний банк» грошові кошти в сумі 229001,23 грн., строком до 17.08.2015 року, із процентною ставкою за користування вкладом у розмірі 22,5% річних. Станом на дату подачі позову заборгованість ПАТ «Український інноваційний банк» перед позивачкою складає за сумою вкладу та процентами - 625687,02 грн., за штрафними санкціями - 1598236,28 грн., всього 2223923 грн. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, викладених у інформаційній довідці №364015083 із Реєстру речових прав від «31» січня 2024 року, позивачка дізналась, що нежитлова будівля, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п?ять десятих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності відповідача - ОСОБА_1 . Підставою для набуття відповідачем права власності на об?єкт нерухомості є договір задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія», посвідчений 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за №23562. До моменту укладення цього договору Об?єкт нерухомості перебував у власності ПАТ «Український інноваційний банк», на підставі Свідоцтва на право власності на будинок банку, виданого 24 грудня 1999 року Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради на підставі Рішення №279 від 30 вересня 1999 року. Вважала зазначений договір, укладеним із порушенням частини першої ст.203 Цивільного кодексу України, а отже є недійсним відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України. 01 жовтня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову №659/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних» строком на 180 днів. 24 грудня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Зазначала, що перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Українська інноваційна компанія» не міг відбуватись без дотримання вимог банківського законодавства, лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви «банк» та виключення з видів своєї діяльності «банківської діяльності».

В квітні 2024 року позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи, а саме:

- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м. , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа № 442/1135/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ «Українська інноваційна компанія» про застосування наслідків недійсного правочину. Станом на дату подачі цієї заяви нежитлова будівля, загальною площею 2072,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності відповідача вільна від обтяжень, власник (відповідач) має можливість розпоряджатись нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження спірного об`єкта на користь третіх осіб до прийняття рішення по даній справі. Вказані дії відповідача призведуть до неможливості виконання рішення суду, оскільки на момент прийняття рішення відповідач вже не буде власником нежитлової будівлі, а отже вказані дії призведуть до необхідності звертатись позивачу з новим позовом до нових власників майна.

В травні 2024 року представник позивачки ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи, а саме:

- заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» вчиняти будь-які дії направлені на припинення постачання та розподілу природного газу стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі звернень від ОСОБА_1 та/або від ОСОБА_4 та/або від будь-яких третіх осіб;

- заборонити Комунальному підприємству "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради вчиняти будь-які дії направлені на припинення надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 та/або від ОСОБА_4 та/або від будь-яких третіх осіб;

- заборонити ПРАТ «Львівобленерго» вчиняти будь-які дії направленні на припинення (обмеження) надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 та/або від ОСОБА_4 та/або від будь-яких третіх осіб;

- заборонити ДП «Комунальник» Дрогобицької міської ради вчиняти будь-які дії направленні на припинення (обмеження) надання послуг з поводження з побутовими відходами стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі звернень від ОСОБА_1 та/або від ОСОБА_4 та/або від будь-яких третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії стосовно припинення дії (розірвання) існуючих договорів та укладення нових договорів на надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами стосовно нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначала, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа № 442/1135/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ «Українська інноваційна компанія» про застосування наслідків недійсного правочину. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2024 року у справі № 442/3104/24 відкрите провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Підставою для подання позовної заяви до суду стало те, що відповідачі достеменно знаючи, про відкриття 21.02.2024 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області провадження у справі № 442/1135/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про застосування наслідків, недійсності договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого відбулось відчуження нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6 (надалі - будівля), уклали між собою договір дарування будівлі, з метою унеможливлення можливого виконання рішення суду у справі № 442/1135/24. Засідання по справі призначене на 05.06.2024 року. Відповідачем 09.05.2024 року подано заяву до ПАТ «Львівгаз», Дрогобицької районної служби Дрогобицького УЕГГ ПАТ «Львівгаз», КП «Дрогобичводоканал», ПАТ «Львівобленерго», Дрогобицький район електромереж ПАТ «Львівобленерго», ДП «Комунальник», в якій зазначив, що у зв`язку зі зміною 01 березня 2024 року власника нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , просив припинити дію договорів та надання комунальних послуг. Крім того просив надати новому власнику на електронну пошту акти звірки та за минулі періоди, починаючи з жовтня 2017 року, копії договорів та інших документів за якими здійснювалась надання комунальних послуг. Таким чином відповідачами по справам № 442/1135/24 та 442/3104/24 вчиняються узгодженні дії, направлені на перешкоджання виконання у майбутньому рішення судів по зазначених справах, оскільки припинення надання послуг на постачання електричної енергії та надання комунальних послуг буде мати наслідком неможливість утримання та забезпечення належного функціонування спірної будівлі, що призведе до її пошкодження.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

- між сторонами дійсно виник спір та

- існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- з`ясувати обсяг позовних вимог,

- дані про особу відповідача, а також

- відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - вважає, що судом першої інстанції підставно вжито заходи забезпечення позову, про які просила позивачка.

Щодо ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року, то таку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, - між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір, предметом якого є застосування наслідків недійсності договору задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_1 , посвідченого 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за № 23562, предметом якого є передача у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37788810 від 26.10.2017 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимрир Олександрович про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ; поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (код 05839888) на нежитлову будівлю, загальною площею 2072, 5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача (чи інших осіб), який може сховати майно, продати, знищити, знецінити його, тощо. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Завданням забезпечення позову є негайне вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику, не порушуючи принципів змагальності і процесуальної рівності сторін.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Зважаючи на потенційні загрози змін, що стосуватимуться спірного майна та у випадку їх настання, задоволення вказаних позовних вимог не матиме жодного правового значення для заявниці (позивачки) та вказане призведе до необхідності повторного звернення до суду або й взагалі унеможливить відновлення прав та законних інтересів, за захистом яких заявниця (позивачка) звертається до суду.

За таких обставин, заходи забезпечення слід вважати співмірними із позовними вимогами.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Ураховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що обраний позивачкою спосіб забезпечення безпосередньо пов`язаний з предметом спору, стосується спірного об`єкту нерухомості та спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Окрім цього, такі вжиті підставно, оскільки як вбачається із матеріалів справи та визнано сторонами, після звернення з позовом до суду (9.02.2024) року спірний об`єкт нерухомості відчужений, а саме 1.03.2024 року та належить на даний час ОСОБА_4 , що свідчить про те, що ризики стосовно неможливості виконання потенційного рішення суду про забезпечення позову чи утруднення його виконання є реальними.

Крім наведеного, судом не вжито такого заходу забезпечення позову, як арешт, що міг би бути застосований лише стосовно майна відповідача, а заходи забезпечення у вигляді заборони здійснення дій щодо відчуження, передачі, зміни власника, розпорядження, тощо майна є ефективним способом забезпечення, які, також, не порушують прав теперішнього власника щодо володіння та користування майном та не можуть порушувати прав та інтересів інших осіб.

Тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Решта доводів скарги стосуються спору по суті та не можуть бути досліджені в межах вирішення питання забезпечення позову.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали від 4.04.2024 року, слід визнати безпідставними, а скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Щодо ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2024 року, то таку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Так, як вказано вище із змісту заяви вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір, предметом якого є застосування наслідків недійсності договору задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_1 , посвідченого 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М., зареєстровано в реєстрі за №23562 предметом якого є передача у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37788810 від 26.10.2017 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимрир Олександрович про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ; поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (код 05839888) на нежитлову будівлю, загальною площею 2072,5 (дві тисячі сімдесят дві цілих п`ять десятих) кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2024 року у справі №442/3104/24, також, відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Підставою для подання позовної заяви до суду стало те, що відповідачі достеменно знаючи, про відкриття 21.02.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області провадження у справі № 442/1135/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про застосування наслідків, недійсності договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого відбулось відчуження нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6 (надалі - будівля), уклали між собою договір дарування будівлі, з метою унеможливлення можливого виконання рішення суду у справі № 442/1135/24.

Представником позивача долучено до заяви про забезпечення позову заяву відповідача, адресовану 09.05.2024 року ПАТ «Львівгаз», Дрогобицької районної служби Дрогобицького УЕГГ ПАТ «Львівгаз», КП «Дрогобичводоканал», ПАТ «Львівобленерго», Дрогобицький район електромереж ПАТ «Львівобленерго», ДП «Комунальник», в якій просить, у зв`язку зі зміною 01 березня 2024 року власника нежитлової будівлі, загальною площею 2072,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинити дію договорів та надання комунальних послуг. Крім того просить надати новому власнику на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 акти звірки та за минулі періоди, починаючи з жовтня 2017 року, копії договорів та інших документів за якими здійснювалась надання комунальних послуг.

Колегія суддів звертає увагу на те, що припинення постачання електричної енергії та інших комунальних послуг, яких стосуються заходи забезпечення, не дасть змоги забезпечити належне функціонування спірної будівлі, що може призвести до її пошкодження, знецінення, знищення, тощо, - відтак заявлені позивачкою і додаткові заходи забезпечення позову щодо заборони вчиняти дії по припиненню надання комунальних послуг є обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню, оскільки у своїй сукупності є дієвими заходами, що реально спрямовані на ефективне обмеження ризиків щодо виконання потенційного рішення суду про задоволення позову у даній справі.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що забезпечення позову спрямоване на охорону матеріально-правових інтересів позивачки від можливих недобросовісних дій відповідача та інших осіб і не є обмеженням прав відповідача чи інших осіб (наприклад, теперішнього власника майна) у питанні користуванні спірним майном, а також носять тимчасовий характер.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що і друга заява про забезпечення позову підлягала задоволенню, оскільки ОСОБА_3 доведено, що існують ризики у виконанні потенційного рішення суду про задоволення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Решта доводів скарги стосуються спору по суті та не можуть бути досліджені в межах вирішення питання забезпечення позову.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції від 31.05.2024 року, теж слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року та ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 травня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра