Справа № 686/4308/25
Провадження № 2/686/2850/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю представника позивача Цапів І.М., представника відповідача Бринцевої С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання. На обґрунтування вимог зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час повнолітній, однак у зв`язку із навчанням у 3Тма класу Технікуму №3 комплексу професійно-технічних навчальних закладів в м. Білосток, Республіка Польща, не має змоги працювати, а батько добровільно відмовляється надавати йому матеріальну допомогу. Просить також стягнути судові витрати.

18.02.2025 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання.

25.03.2025 року представником відповідача надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що позивачем не доведено ті обставини, що син має витрати на навчання, а відповідач може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Вважає доцільним визначити розмір аліментів в розмірі 1/10 частини на утримання повнолітньої дитини, оскільки розмір частини від доходу є значно завищеним, тоді як мати дитини також має нести витрати на її навчання. А заявлений розмір судових витрат є необґрунтованим та завищеним, відтак, підлягає зменшенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини, оскільки заявлений позивачем розмір є завищеним та необгрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у 3Тма класі Технікуму №3 комплексу професійно-технічних навчальних закладів в м. Білосток, Республіка Польща, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча останній таку допомогу потребує, оскільки навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати та отримувати доходи.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Із положень ч. 1 ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 досяг 18 років, продовжує навчання, не працює та не отримує доходу, тому потребує матеріальної допомоги.

Суд, врахувавши обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період його навчання, але не довше, аніж до досягнення сином 23 років. При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача в тій частині, що розмір аліментів у вигляді частки від його доходу буде необґрунтовано великим, оскільки частина доходу є гарантованим розміром аліментів на одну дитину і не призведе до порушення прав відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 4, 5, 7, 10, 13, 81, 141, 247, 264-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_5 , проживаючої в АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.25р. і до закінчення навчання дитиною.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 13.05.2025 року.

Суддя: