Справа № 307/4727/24
Провадження № 2/307/1150/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

за участю прокурора Білова О.О.,

та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бобрушко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

встановив:

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України 01 листопада 2024 року пред`явила до ОСОБА_1 позов про відшкодування витрат в сумі 34 713,61 грн. на стаціонарне лікування ОСОБА_2 - потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ухвалою Тячівського районного суду від 08.12.2022 у справі № 307/4621/22 клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 28 липня 2022 року приблизно о 18 годині не забезпечив безпеки дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушив вимоги п. 1.2; 1.5; 11.2 та 11.3. Правил дорожнього руху, а саме, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Geon», моделі «Country», номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Соколівській в селі Терново, Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху в напрямку с. Топчино, неподалік будинку № 52, Тячівського району, Закарпатської області, не впорався з керуванням мотоцикла та допустив виїзд на зустрічну смугу руху де в подальшому допустив зіткнення з мотоциклом марки «Musstang», моделі «МТ20», без номерного знаку, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток китиці лівої руки, закритої травми грудної клітки у вигляді забою легень, рани лівої стопи, які викликають розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Невиконання водієм ОСОБА_1 вказаних вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради.

Згідно з інформації, наданої КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 15 ліжко-днів з 28.07.2022 по 12.08.2022. Витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я.

Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .

Послуги КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.

НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.

В той же час, оскільки Національна служба охорони здоров`я витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні у період з 28.07.2022 по 12.08.2022 з вини ОСОБА_1 - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, дані кошти необхідно стягнути із відповідача та зарахувати до Державного бюджету України.

На обґрунтування підстав для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 негативно впливає на фінансування лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.

Тячівською окружною прокуратурою листом від 20.06.2024 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави.

Однак, Національна служба здоров`я України, згідно листа від 11.07.2024, підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення із ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_2 , не вбачає, зазначаючи те, що, відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ.

Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у сумі 34 713,61 грн. (кошти Державного бюджету України) до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані, а окружною прокуратурою листом фактично повідомлено про виявленні порушення.

Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров`я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок чого не надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.

Вказане свідчить про бездіяльність НСЗУ, а тому Тячівська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України про відшкодування витрат, затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 34 713,61 грн. на користь державного бюджету.

У зв`язку із чим просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України із зарахуванням коштів до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 34 713,61 грн.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 11 грудня 2024 року з викликом сторін, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 24 березня 2025 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 травня 2025 року.

Під час судового розгляду прокурор у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позові.

Представник Національної служби здоров`я України, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Представник комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бобрушко Л.Ю. позов не визнала, посилаючись на те, що відповідачем відшкодовано ОСОБА_2 1300 доларів США і 200 Євро, у зв`язку із чим його лікування відшкодовано повністю, крім цього відповідач сам перебував на лікуванні у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та є пенсіонером, на підтвердження чого у встановлений строк подала відповідні докази, та просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Із вказаної ухвали відомо, що ОСОБА_1 28 липня 2022 року, приблизно о 18 годині не забезпечив безпеки дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушив вимоги п. 1.2; 1.5; 11.2 та 11.3 Правил дорожнього руху, а саме, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Geon», моделі «Country», номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Соколівській в селі Терново, Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху в напрямку с. Топчино, неподалік будинку № 52, не впорався з керуванням мотоцикла, де допустив виїзд на зустрічну смугу руху та в подальшому допустив зіткнення з мотоциклом марки «Musstang», моделі «МТ20», без номерного знаку, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток китиці лівої руки, закритої травми грудної клітки у вигляді забою легень, рани лівої стопи, які викликають розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Невиконання водієм ОСОБА_1 вказаних вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (а. с. 15-17).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із п. 1.1 статуту комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради Закарпатської області вбачається, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом (а. с. 29-42).

Із довідки видатків на лікування хворого, виданої КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради б/н від 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 15 ліжко-днів, а саме з 28 липня 2022 року по 12 серпня 2022 року, і сума видатків на його лікування становить 34 713,61 грн. (а. с. 21).

Згідно довідки КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради № 139/01-20 від 11 червня 2024 року вбачається, що витрати, пов`язані з лікування ОСОБА_2 були понесені безпосередньо КНП «Тячівською районною лікарнею» Тячівської міської ради із надходжень, що надійшли від Національної служби здоров`я України (а. с. 22).

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Частинами 1 та 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Положеннями п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Судом встановлено, що витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .

Суд відхиляє посилання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бобрушко Л.Ю. про те, що кошти відповідачем на лікування потрепілого відшкодовано повністю, що підтверджується розпискою, оскільки із такої вбачається, що ОСОБА_1 відшкодовано ОСОБА_2 матеріальний збиток за спричинену дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 28 липня 2022 року, в сумі 1300 доларів США та 200 євро, та не доведено, що відшкодовано витрати медичного закладу на його лікування.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат медичного закладу на стаціонарне лікування потерпілого, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову із ОСОБА_1 необхідно стягнути з в користь держави судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 258-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Тячівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України грошові кошти у сумі 34 713 (тридцять чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 61 коп. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які перерахувати в дохід державного бюджету на розрахунковий рахунок: UA0026011, ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3028 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області, адреса місця розташування: м. Тячів вул. Незалежності, 27, Закарпатської області, 90500, , в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, адреса місця розташування: м. Київ, проспект Степана Бандери, 19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, адреса місця розташування: м. Тячів, вул. Нересенська, 48, Закарпатської області, .

Повне судове рішення складено 16 травня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас