Справа № 456/4410/24
Провадження № 2/456/205/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигіної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/4410/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про звільнення нерухомого майна з-під арешту, -

встановив:

Представник позивачів адвокат Горзов О.О., звернувся до суду з позовом про звільнення нерухомого майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. за реєстровим №8413, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування в зареєстрованому шлюбі придбали квартиру АДРЕСА_1 . 24.07.2008 року між ОСОБА_1 , та АТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. за реєстровим №130.

Предметом договору іпотеки виступала квартира АДРЕСА_1 . На підставі згаданого вище договору іпотеки від 24.07.2008 нотаріусом були накладені обтяження іпотекою (реєстраційний номер 7625336 від 24.07.2008) заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер 7624926 від 24.07.2008). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі № 456/5166/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предме спору Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівської області про визнання права власності, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частки реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 81,6 кв.м., загальною площею 113,2 кв.м. На підставі повідомлення обтяжувача АТ «Універсал Банк» від 28.11.2023 №8570, у зв`язку з повним розрахунком за основні зобов`язанням згідно договору іпотеки від 24.07.2008, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 28.11.2023 року з Державного реєстру речових прав вилучені обтяження іпотекою (реєстраційний номер 7625336 від 24.07.2008) та заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер 7624926 від 24.07.2008) щодо квартири АДРЕСА_1 , яка була предметом договором іпотеки від 24.07.2008 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №367519086 від 27.02.2024 року в Державному реєстрі речових прав зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна (номер запису про обтяженн 34115544 від 12.11.2019) щодо квартири АДРЕСА_1 .

Підставою внесення запису про обтяження майна арештом зазначено постанову №60589751 від 12.11.2019 року, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження №60589751, винесеної 12.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем, виконавче провадження відкрито в порядку примусового виконання виконавчого листа №456/4040/15-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008 у розмірі 8316,74 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ на 12.12.2016 становить 215231,87 грн.

12 березня 2024 року позивачі в особі представника Горзова О.О. звернулися до приватного виконавця Маковецького З.В. з заявою про зняття арешту з вищезгаданої квартири. У відповідь на заяву про зняття арешту з майна приватний виконавець листом №1372 від 13.03.2024 повідомив, що ним 19.02.2020 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №60589751 відповідно до п.9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому, зазначив, що арешт з майна знімається виключно у разі повернення виконавчого документа на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої цієї статті. Згідно інформації про виконавче провадження № 60589751 за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 15.08.2024 стан виконавчого провадження: завершено.

З наведеного вбачається, що приватний виконавець позбавлений можливості зняти арешт з належного позивачам нерухомого майна у зв`язку з відсутністю виконавчого провадження. В той же час, визнання в судовому порядку документа таким, що не підлягає виконанню, не є належним способом захисту порушеного права позивачів оскільки строк для пред`явлення згаданого виконавчого листа до виконання сплив 19.02.2023 року.

Арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перешкоджає їм розпоряджатися нерухомим майном. Тобто, підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1 ст. 317 ЦК України.

За таких обставин, із закінченням виконавчого провадження, арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому, втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого закінченням виконавчого провадження. У даному випадку, арешт майна боржників ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 із заходу забезпечення виконання рішення суду перетворюється на неправомірне обмеження права ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 користуватися належним їм майном, а тому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови № 60589751 від 12.11.2019 року, винесеної Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем (номер запису про обтяження: 34115544 від 12.11.2019).

В судове засіданні позивачі та їхній представник ОСОБА_4 , не з`явились, однак представником було подано до суду заяву, згідно якої вимоги позову підтримав та просив скасувати арешт та обтяження з нерухомого майна, справу розглядати за їхньої відсутності.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В., в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав.

Розгляд справи по суті відбувся без участі сторін.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. за реєстровим №8413, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування в зареєстрованому шлюбі придбали квартиру АДРЕСА_1 .

24.07.2008 року між ОСОБА_1 , та АТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. за реєстровим №130. Предметом договору іпотеки виступала квартира АДРЕСА_1 . На підставі договору іпотеки від 24.07.2008 нотаріусом було накладено обтяження іпотекою (реєстраційний номер 7625336 від 24.07.2008) заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер 7624926 від 24.07.2008).

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі № 456/5166/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предме спору Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівськ області про визнання права власності, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частки реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 81,6 кв.м., загальною площею 113,2 кв.м.

Згідно повідомлення обтяжувача АТ «Універсал Банк» від 28.11.2023 №8570, у зв`язку з повним розрахунком за основні зобов`язанням згідно договору іпотеки від 24.07.2008, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 28.11.2023 року з Державного реєстру речових прав вилучені обтяження іпотекою (реєстраційний номер 7625336 від 24.07.2008) та заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер 7624926 від 24.07.2008) щодо квартири АДРЕСА_1 , яка була предметом договоом іпотеки від 24.07.2008 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдино реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо майна №367519086 від 27.02.2024 року в Державному реєстрі речових прав зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна (номер запису про обтяженн 34115544 від 12.11.2019) щодо квартири АДРЕСА_1 . Підставою внесення запису про обтяження майна арештом зазначено постанову № 60589751 від 12.11.2019 року, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження №60589751, винесеної 12.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем, виконавче провадження відкрито в порядку примусового виконання виконавчого листа №456/4040/15-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №035-2008-2509 від 24.07.2008 у розмірі 8316,74 дол. США.

З відповіді на заяву про зняття арешту з майна, приватний виконавець листом №1372 від 13.03.2024 повідомив, що ним 19.02.2020 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №60589751 відповідно до п.9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому, зазначив, що арешт з майна знімається виключно у разі повернення виконавчого документа на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої цієї статті.

Згідно інформації про виконавче провадження № 60589751 за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 15.08.2024 стан виконавчого провадження: завершено.

Отже, арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до рішення Стрийсью міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перешкоджає їм розпоряджатися нерухомим майном.

Тобто, підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Оскільки виконавче провадження є завершеними на підставі п. 9 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не передбачає зняття арешту з майна боржника, на підставі ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», на момент закінчення даного виконавчого документа підстав для звільнення майна з під арешту не було, позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивачі, мають намір розпорядитись належним їй майном, проте через наявність арешту на майно, позбавлені можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на майно порушує їхнє право, позивачів у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з позивачів та те, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , є боржниками. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, як було встановлено судом, що ОСОБА_2 , мав борги по якому перебувало виконавче провадження, яке завершені. На час розгляду позовної заяви підстав знаходження нерухомого майна під забороною відчуження немає.

Арешт накладений на майно порушує права позивачів.

Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи.

Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , який накладений згідно постанови №60589751 від 12.11.2019, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В., реєстраційний номер обтяження №34115544, а тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 259, 263-268, 279, 280 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Скасувати арешт та обтяження з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 34115544 від 12.11.2019, а саме з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови №60589751 від 12.11.2019, Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко