ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді Дорош А. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одринської Тетяни Володимирівни, Пікуля Володимира Павловича

у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Акціонерне товариство «Альфа банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями системою документообігу в Полтавському апеляційному суді від 25.10.2024, справу №554/11731/21 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Одринська Т. В., судді - Кузнєцова О. Ю., Пікуль В. П. (т.2 а.с. 111).

22.11.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи №554/11731/21 (т.2 а.с. 101).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2024 апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Гонтаря В.М. та ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали (т.2 а.с. 121-122).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги адвоката Гонтаря В.М. на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 - відмовлено (т.2 а.с.с 124).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 (т.2 а.с. 131).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.01.2025 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гонтаря В.М. на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 - визнано неподаною та повернуто (т.2 а.с. 135-137).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.02.2025 закінчено підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024. Справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи на 14:40 год 13.05.2025 (т.2 а.с. 139).

08.05.2025 ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду засобами електронної пошти направлено заяву про відвід колегії суддів Одринської Т.В. та Пікуля В.П. (т.2 а.с. 158-169).

Заява про відвід мотивована тим, що, як зазначалося в апеляційній скарзі, оскаржуване рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 грунтується виключно на оцінці, наданій іншим судом відповідним обставинам, та, відповідно, на зробленому судом суб`єктивному висновку про неможливість стягнення процентів за користування кредитом та пені за період після винесення третейським судом рішення на користь ПАТ «Альфа банк» про стягнення з відповідача заборгованості, якого дійшов суд на підставі наявних у матеріалах іншої справи доказів, та згідно свого внутрішнього переконання. Зокрема, вказана оцінка наявних правовідносин була здійснена колегією суддів Полтавського апеляційного суду (Пікуль В.П. - головуючий суддя, Одринська Т.В., Панченко О.О.) у постанові від 12.08.2021 у справі №554/132/20, на яку суд першої інстанції посилається як на преюдиційну у частині тлумачення застосування ч.2 ст. 1050 ЦК України (всупереч тому, що преюдиційними можуть бути лише факти об`єктивної дійсності, а не правова оцінка та суб`єктивні висновки). У той же час, судді Одринська Т.В. та Пікуль В.П. входять до складу суду, уповноваженого переглянути законність оскаржуваного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024. Таким чином, двоє з трьох суддів, які входять до складу суду, які брали участь у формуванні правової позиції у справі №554/132/20, на яку безпосередньо спирається оскаржуване рішення, наразі входять до складу суду, уповноваженого на перевірку його обгрунтованості та законності, що, зрозуміло, може викликати обгрунтовані сумніви в їхній неупередженості та об`єктивності. У зв`язку з цим, є підстави вважати, що у суддів Полтавського апеляційного суду Одринської Т.В. та Пікуля В.П. вже склалося певне суб`єктивне, внутрішнє переконання здійснити всебічний, повний, неупереджений та об`єктивний розгляд апеляційної скарги у справі №554/11731/21.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П. від 09.05.2025 заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Одринської Т.В. та Пікуля В.П. - визнано необґрунтованим, справу передано до канцелярії суду для визначення судді для вирішення заяви про відвід у порядку, визначеному ч.1 ст. 33 ЦПК України (т.2 а.с. 164-165).

Перевіривши наведені у заяві про відвід доводи вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, з урахуванням наступного.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (стаття 40 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Одринської Т.В. та Пікуля В.П. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу суддів.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, вважаю, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Одринська Т.В., Пікуль В.П. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного Супруном С.В. не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П. не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів, отже, заявлений відвід є необґрунтованим. Доводи заявника щодо підстав для відводу суддів обґрунтовуються помилковим суб`єктивним тлумаченням норми процесуального закону.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П. дає підстави для висновку про незгоду заявника із процесуальними діями вказаних суддів на стадії апеляційного перегляду справи №554/11731/21, з врахуванням їх позиції, викладеної при розгляді справи №554/132/20, і не свідчить про існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції у справі №554/132/20 не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 у справі №554/11731/21.

Будь-яких інших об`єктивних та обґрунтованих підстав для відводу, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказано. Доводи, викладені у заяві ОСОБА_1 від 08.05.2025 про відвід, є безпідставними, оскільки вони не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П., а матеріали заяви не містять доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів.

Також необхідно звернути увагу ОСОБА_1 на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

З огляду на викладене, враховуючи наведені норми процесуального права, викладені доводи заяви, в якій не наведено підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, що б указували на допущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірні очікування законності можливого рішення суду, що може бути сумнівом неупередженого рішення у справі в інших учасників процесу та забезпечення їм загальних засад цивільного судочинства, слід дійти висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36, 39,40 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2025 року про відвід суддів Одринської Тетяни Володимирівни, Пікуля Володимира Павловича- відмовити.

Справу передати в провадження колегії суддів для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А. І. Дорош