ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2024 року, постановлену суддею Сініциним Е. М., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2024 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з заявою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також сплаченої суми судового збору, в якому просило суд видати судовий наказ, відповідно до якого стягнути з боржника на користь заявника заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 20 950,95 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Заява мотивована тим, що предметом діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є надання послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачам категорії населення, які віднесені до комунальних. Взаємовідносини ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та боржника врегульовані індивідуальними договорами про надання послуг. Розмір плати за надані послуги становить: за послугу постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1267,28 грн/Гкал (протягом опалювального періоду); плата за абонентське обслуговування 29,38 грн; за послугу з постачання гарячої води 122,93 грн/куб.м; плата за абонентське обслуговування за послугу постачання гарячої води 20,20 грн. За період з 01.12.2021 по 01.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 20 950,95 грн. Боржник порушив умови укладеного договору в частині покладених на нього зобов`язань оплачувати надані послуги за ціною/тарифом, встановленими відповідно до вимог законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2024 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11, 16, 526, 527, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не викладені обставини про звернення боржника до заявника для укладення Публічного договору або його приєднання до договору, не зазначені докази, що підтверджують прийняття умов договору боржником, здійснення ним дій, що свідчать про погодження з умовами договору. Надані заявником бланки індивідуальних договорів не є укладеними, відповідно, не відповідають вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України. Надані заявником докази не надають можливості впевнитися у безспірності заборгованості, відтак, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В апеляційній скарзі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно свідчить про те, що боржник є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, в тому числі, сплата рахунку за надані послуги. Факт відсутності підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг або заяви-приєднання не може слугувати підставою для уникнення оплати отриманих боржником комунальних послуг, та, відповідно, не може бути підставою для відмови щодо стягнення з боржника заборгованості за надані комунальні послуги. Тому, підприємство вважає, що висновки суду щодо відсутності у матеріалах справи укладеного договору, що встановлює права та обов`язки, є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відмовляючи ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у видачі судового наказу, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Всупереч вказаній нормі, заявником зазначено, що договірні умови, на яких здійснюється надання послуг боржнику, визначені індивідуальним договором (який фактично є публічним договором приєднання), однак, така позиція є хибною, оскільки норми статті 163 ЦПК України зобов`язують заявника надавати копію договору укладеного з боржником, а не з невизначеним колом осіб.

У ч.1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що зазначено в ч.1 ст.634 ЦК України.

Заявником не викладені обставини про звернення боржника до заявника для укладення публічного договору або його приєднання до договору, не зазначені докази, що підтверджують прийняття умов договору боржником, здійснення ним дій, що свідчать про погодження з умовами договору (сплата попередніх платежів тощо).

Надані заявником бланки індивідуальних договорів не є укладеними, відповідно, не відповідають вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Тобто, суд першої інстанції вважав, що до заяви не долучений договір, що встановлює права та обов`язки сторін, тому, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Також суд першої інстанції звернув увагу заявника на правову позицію Полтавського апеляційного суду, що викладена у постанові від 18.09.2024 у справі №554/11791/23, яка вказує на необхідність надання заявником відомостей щодо правового статусу житла, власників та/або користувачів нерухомого майна, до якого надавались послуги стягувачем, а також надання, окрім розрахунку заборгованості та номера особового рахунку споживача, відомостей про особу, на чиє ім`я такий рахунок відкритий, та дату його відкриття.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції визнав, що надані заявником докази не надають можливості впевнитися у безспірності заборгованості, відтак, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд першої інстанції визнав за необхідне у заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано у Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У пункті 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно матеріалів справи вбачається, що у заяві про видачу судового наказу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зазначає про те, що ним послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються за адресою: АДРЕСА_1 (о/р НОМЕР_1 ). За період з 01.12.2021 по 01.11.2024 за вказаною адресою утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 20 950,95 грн.

На підтвердження вказаних обставин ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до заяви про видачу судового наказу додано розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 (о/р НОМЕР_1 ) (а.с. 8).

Разом з цим, до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, тому є обґрунтованим висновок суду першої інстанцій про те, що у даному випадку існують сумніви щодо постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , саме ОСОБА_1 , а тому суд позбавлений можливості перевірити договірні правовідносини заявника стосовно надання комунальних послуг зазначеному боржнику.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків судді першої інстанції, викладених в ухвалі суду, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та на нього відкрито особовий № НОМЕР_1 . Доказів укладення ОСОБА_1 договору про надання послуг постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, і типового (публічного) договору матеріали справи також не містять.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 травня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов