Справа 749/672/25
Номер провадження 2/749/271/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2025 року м. Сновськ

Суддя Сновського районного суду Чернігівської області Чигвінцев М. С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Перевіривши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674 (далі Закон № 3674) вбачається, що за подання позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату подання позовної заяви до суду становить 1211, 20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону № 3674 При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в електронній формі судовий збір підлягає сплаті у розмірі 968,96 грн.

Позивачем до позовної заяви доказів сплати судового збору не долучено.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що є звільненим від сплати судового, оскільки є учасником бойових дій.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

За змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2023 року у справі № 600/1927/23-а.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 03 липня 2024 року у справі № 567/79/23 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 567/79/23.

З мотивувальної частини вказаної ухвали вбачається, що Верховний Суд вважав, що правовий висновок щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір виключно у контексті статей 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, є конкретним та однозначним - таким, що позбавляє можливості застосувати пункт 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір, у справі, що розглядається.

Верховний Суд зазначив, що у цій справі застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір, яке обмежене виключно змістом статей 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни, матиме результатом позбавлення учасника бойових дій пільги, на яку він має право відповідно до реального змісту пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що необхідним є значно ширше тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір та встановлення однозначного його розуміння. Необхідно відступити від правового висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, залишеного без відступу від нього її постановою від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, у інших постановах Верховного Суду (наприклад, від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 04 травня 2020 року у справі № 314/3549/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 24 листопада 2021 року у справі № 761/1004/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 521/17186/20, від 04 травня 2022 року у справі № 373/86/21 тощо) шляхом вищезазначеного уточнення, що є необхідним для розвитку сталої, однозначної та зрозумілої судової практики у питаннях справляння судового збору за позовами учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 вересня 2024 року справу № 567/79/23 повернула на розгляд Третій судовій палаті Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У пунктах 83, 84 вказаної ухвали Велика Палата Верховного Суду зазначила, що що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Наведені Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними і такими, що позбавляють можливості застосувати пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у справі, що розглядається.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни, він не є таким, що звільнений від сплати судового збору на цій підставі.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом направлення (подання) до Сновського районного суду Чернігівської області доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за реквізитами:

Отримувач: ГУК у Черніг.обл/тг м.Сновськ/22030101,

ЄДРПОУ отримувача: 37972475.

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО банку: 899998.

Рахунок: UA0025653.

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Призначення платежу: 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Щорський районний суд Чернігівської області із зазначенням номеру справи 749/672/25.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, позивач має врахувати вимоги ч. 5 ст. 185 ЦПК України, відповідно до яких суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 зазначено, що апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 43, 175, 177, 185, 260, 261, 294, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Надати позивачу строк 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі ч.2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя М. С. Чигвінцев