Справа № 681/353/25
Провадження 2/681/310/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 33 980 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 04.04.2021 в особистому кабінеті на офіційному вебсайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту № 3885427 та уклав з ТОВ «Мілоан» вище вказаний кредитний договір, який підписаний відповідачем шляхом застосування одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень кредитного договору позичальник ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, за яким ТОВ «Мілоан» відступило для Товариства право вимоги за кредитним договором № 3885427 від 04.04.2021, укладеним з відповідачем, а останнє набуло права вимоги до ОСОБА_2

24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище договором про споживчий кредит у розмірі заборгованості, яка становить 33 980 грн та складається з: 7200 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25180 грн. заборгованість за відсотками, 1600 грн заборгованість за комісією.

Ухвалою судді від 24 березня 2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.

Копія позовної заяви з доданими документами надіслана відповідачу позивачем 08.03.2025.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження отримав 05 квітня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 04 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 3885427, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн шляхом переказу на картковий рахунок строком на 30 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1600 грн та відсотків за користування ним у строки та на умовах визначених договором.

За умовами кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,50 відсотків (п.п.1.5.2 договору) та за стандартною (базовою) процентною ставкою 5,00 відсотків (п.1.6 договору), від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору).

Кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, та підписаний відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на його номер телефону, зазначене підтверджується даними договору та анкети заяви на кредит № 3885427 від 04.04.2021.

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено пролонгацію строку кредитування, яка може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1. договору).

Відповідно до підпункту 2.3.1.1 кредитного договору визначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на вебсайт Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documems і є невід`ємною частиною нього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування: на 3 дні, максимальний розмір комісії 3 відсотки від поточного залишку кредиту; на 7 днів, максимальний розмір комісії 5 відсотків від поточного залишку кредиту; на 15 днів, максимальний розмір комісії 10 відсотків від поточного залишку кредиту.

У підпункті 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору.

За положеннями п.5.1 кредитного договору позичальник підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.

Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Факт виконання ТОВ «Мілоан» взятих за кредитним договором зобов`язань та надання для ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 8000 грн за договором №3885427 підтверджується даними платіжного доручення 43072264 від 04.04.2021.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, кредитні кошти не повернув, комісію за їх надання та проценти за користуванням ними не сплатив.

Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3885427 строк користування кредитом за договором було пролонговано позичальником на пільгових умовах на строк 15 днів шляхом сплати 05.05.2021 комісії за пролонгацію в розмірі 800 грн, тіла кредиту в розмірі 800 грн, процентів по кредиту в розмірі 1680 грн. Позикодавцем нарахування процентів здійснювалось з урахуванням пролонгації на пільгових умовах згідно з п.1.5.2 договору та з урахуванням строку пролонгації на стандартних умовах відповідно до п.1.6 договору до 18.07.2021. Загальний розмір заборгованості відповідача, з урахуванням сплачених ним коштів, становить 33 980 грн, з яких борг по тілу кредиту - 7200 грн, борг по відсотках 25 180 грн, борг по комісії 1600 грн.

10 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, а Товариство набуло право грошових вимог до таких боржників.

Факт оплати ТОВ «Діджи Фінанс» прав вимоги за вказаним договором відступлення прав вимоги підтверджується відомостями копій платіжних інструкцій №№ 1470 від 03.09.2021,1519 від 09.09.2021, 1190 від 16.09.2021, 1578 від 23.09.2021, 16 від 30.09.2021. 1595 від 07.10.2021, 1604 від 11.10.2021, 1631 від 21.10.2021, 1660 від 28.10.2021, 1688 від 04.11.2021, 1737 від 11.11.2021, 5 від 18.11.2021, 24 від 25.11.2021.

Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору № 06Т про відступлення прав вимоги від 10.08.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3885427 на суму 33980 грн, з яких: 7200 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 25180 сума заборгованості за відсотками, 1600 грн сума заборгованості за комісією.

24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладений договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Пінг-Понг» прийняло належні ТОВ ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з додатку до договору факторингу ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3885427 на суму 33980 грн, що включає 7200 грн тіла кредиту, 25180 грн процентів, 1600 грн комісії.

За даними листа ТОВ «Діджи Фінанс» № 1/15 від 13.11.2024 Товариством виконано повний розрахунок за договором факторингу № 1/15 від 24.01.2022.

02.11.2024 Товариством на адресу відповідача за вих. №3885427-АВ надіслано досудову вимогу про оплату заборгованості за кредитним договором № 3885427 у вказаному вище розмірі.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що кредитний договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» № 3885427 від 04 квітня 2021 року є укладеним.

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору.

Підписавши вказаний договір позичальник виразив власну волю на його укладення, сторони договору погодили всі його істотні умови, відповідач підтвердив, що умови договору йому зрозумілі та договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.

Так, відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн на 30 днів, продовживши в подальшому строк кредитування на пільгових умовах на 15 днів (п.2.3.1.1. кредитного договору), зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, однак не повернув його у визначений договором строк та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, тим самим продовживши строк кредитування на стандартних (базових) умовах у відповідності до п.2.3.1.2. на 60 днів, тобто до 18.07.2021.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір, договір відступлення прав вимоги та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за їх використання та комісії за надання кредиту з боржника.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що Товариством належними та допустимими доказами доведено наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 3885427 в загальному розмірі 33980 грн та право позивача на її стягнення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладених в позовній заяві обставин не спростував, власного розрахунку заборгованості не надав.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в заявленому позивачем розмірі.

У зв`язку з задоволенням позову в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Товариством надано договір № 43657029 про надання правової допомоги, укладений 01.11.2024 з адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду до нього від 03.03.2025, акт № 3885427 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.03.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, відповідно до яких витрати позивача на правову допомогу у справі про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 склали 6000 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного суду у справах №924/445/19 від 03.10.2019).

Зважаючи на задоволення позову відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-285, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3885427 від 04.04.2021, яка складається з: 7200 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25180 грн. заборгованість за відсотками, 1600 грн заборгованість за комісією, а всього в загальному розмірі 33980 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1 м.Бровари Київська область поштовий індекс 07406.

Відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: