Справа № 192/421/24
Провадження № 2-др/192/4/25
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Богатчука І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву адвоката Муравської Ольги Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у цивільній справі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішення, припинення права власності та скасування державної реєстрації,
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме ухвалено:

визнати незаконним та скасувати рішення Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 07.10.2019 № 14 «Про затвердження проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану у АДРЕСА_1 , та встановлено присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номеру № :03:001:0100.

припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0100, адреса: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер відомостей про речове право: 33803749, дата державної реєстрації 18.10.2019, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49298572 від 23.10.2019 державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П.

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0100 за ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер відомостей про речове право: 33803749, дата державної реєстрації 18.10.2019, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49298572 від 23.10.2019 державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П.

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за ОСОБА_2 , кадастровий номер :03:001:0100, адреса: АДРЕСА_1 , в Державному земельному кадастрі від 24.09.2019.

стягнути із Солонянської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Представник позивача 28 квітня 2025 року подала до суду заяву, у якій просить:

ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Солонянського району, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки;

задовольнити вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн відповідно до наданих доказів з відповідачів по справі на користь ОСОБА_1 .

Представник позивача посилається на те, що матеріалів справи разом з позовною заявою був наданий договір про надання правничої допомоги від 13.02.2024 року з Додатком № 1, Акт приймання виконаних робіт від 23.02.2024, Рахунок-фактура від 23.02.2024, квитанція про часткову сплату витрат на правничу допомогу з випискою з рахунку на підтвердження отримання коштів. В процесі розгляду справи було долучено квитанцію про остаточну сплату заявлених витрат на правничу допомогу з випискою.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача надано копію Додаткової угоди до Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги.

01 травня 2025 року Солонянська селищна рада подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, посилається на те, що в Акті та рахунку-фактурі № В/23/02-24-1 від 23 лютого 2024 року відсутні в детальному описі робіт (наданих послуг) відомості про витрати часу на надання правничої допомоги, не конкретизовано в найменування робіт «Збір доказів: проведення аналізу документів по справі; визначення та погодження з Клієнтом правової позиції та порядку дій; написання адвокатських запитів, вимоги», що саме в себе включає кількість 6, яка конкретна сума із загальної суми витрат у 15000 грн включена до цього найменування робіт. У наданій додатковій угоді до Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 24/11/23 від 13 лютого 2024 року зазначений детальний опис робіт, виконаних адвокатом, а саме: консультації з клієнтом, проведення аналізу документів по справі, узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка та подання адвокатського запиту (4 шт.), підготовка (складання) та подання позовної заяви (відповіді на відзив та клопотань).

Солоняська селищна рада вважає, що пункти 1-4 детального опису робіт (консультації з клієнтом, проведення аналізу документів по справі, узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка та подання адвокатського запиту) фактично охоплюються наданням послуги, визначеної в пункті 5, а саме підготовкою позовної заяви. З огляду на нескладність справи, а отже й нескладність підготовки позовної заяви, надання послуг адвокатом не вимагало значного обсягу юридичної роботи, тому сума підготовки та подання позовної заяви у розмірі 8000 грн є значно завищеною (з огляду на відсутність відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги), а тому розумним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу складатиме у сумі 1000 грн. Солоняська селищна рада вказує на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів.

Солонянська селищна рада просить суд врахувати висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Солонянська селищна рада вважає співмірним із складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом роботою (з огляду на відсутність відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги) розумним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн, яка є пропорційною предмету спору та такою, що є доцільною та відповідає критеріям практики ЄСПЛ.

Солонянська селищна рада зазначає, що адвокат прохає стягнути витрати на правничу допомогу з відповідачів, проте не конкретизує з огляду на наявність двох відповідачів по даній справі, яку конкретно суму просить стягнути з Солонянської селищної ради, а яку з ОСОБА_2 . Наголошує, що позивачем залучено Солонянську селищну раду, як правонаступника Військової сільської ради, так як однією з позовних вимог є визнання незаконним та скасування рішення Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 07.10.2019 року № 14 «Про затвердження проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність», проте Солонянська селищна рада не володіє і не могла володіти інформацією щодо законності прийняття цього рішення Військовою сільською радою.

Також Солонянська селищна рада просить врахувати, що норми частини 4 статті 142 ЦПК України: у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Вважає, що спір у даній справі виник внаслідок дій саме відповідача ОСОБА_2 , так як саме вона була замовником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , та на підставі її заяв Військова сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області приймала оскаржуване рішення від 07.10.2019 року № 14 «Про затвердження проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність».

03 травня 2025 року представник позивача подала заперечення на заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якому посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, вказує, що посилання Солонянської селищної ради на відсутність детального опису робіт із зазначенням часу є безпідставними та необґрунтованими. Позовна заява не є типовою та поширеною. Представником позивача проведена численна досудова робота, що відображено в матеріалах справи, та було досліджено судом при розгляді справи.

Представник позивача вказує, що між адвокатом Муравською О.М. та ОСОБА_1 було укладено договір та погоджена фіксована сума гонорару за відповідні надані послуги. Договірні відносини між сторонами за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права відповідачів у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не притримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України. У пунктах 127 - 134, 141 - 144, 146, 168, 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі N 922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України, статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України: «Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини» (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

У судове засідання учасники справи не прибули, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на правила, передбачені ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація зазначеного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу передбачає:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При ухваленні рішення у справі судом було вирішено питання про розподіл судових витрат лише щодо судового збору, про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи не вирішувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надані копії таких документів:

договору про надання правничої допомоги № 24/11/23, укладеного 24 листопада 2023 року між адвокатом Муравською О.М. та ОСОБА_1 ;

додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 24/11/23 від 24 листопада 2023 року, згідно з яким вартість наданої правничої допомоги (гонорару) за Договором визначається у розмірі 15000,00 грн;

акта № В/23/02/-24-1 від 23.02.2024 про приймання виконаних робіт (наданих) послуг з переліком таких робіт (послуг);

рахунку-фактури № В/23/02/-24-1, виданого відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 24/11/23 від 24 листопада 2023 року;

квитанції АТ КБ «ПриватБанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 у сумі 10000 грн, дата здійснення платіжної операції 26.02.2024, призначення платежу: сплата за послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 24.11.2023 та акта приймання виконаних робіт від 23.02.2024;

виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_3 , згідно з якою 26.02.2024 на рахунок надійшли кошти у сумі 10000 грн;

квитанції АТ КБ «ПриватБанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 у сумі 5000 грн, дата здійснення платіжної операції 08.05.2024, призначення платежу: сплата за послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 24.11.2023 та акта приймання виконаних робіт від 23.02.2024;

виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_3 , згідно з якою 08.05.2024 на рахунок надійшли кошти у сумі 5000 грн;

додаткової угоди до Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 24/11/23 від 13.02.2024, у якій визначений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, згідно з якимадвокатом були надані клієнту такі послуги: консультації з клієнтом (вартість послуги 1000 грн), проведення аналізу документів 1500,00 грн, узгодження правової позиції з клієнтом (вартість 500,00 грн), підготовка та подання адвокатських запитів (вартість: 4 шт. х 1000 грн), підготовка (складання) та подання позовної заяви, відповіді на відзив та клопотань (вартість 8000 грн).

Стосовно доводів Солонянської селищної ради, викладених у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, то суд зазначає, що Солонянська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов?язків Військової сільської ради, а, отже, є належним відповідачем у справі, а, отому, на неї, як відповідача, поширюються правила розподілу судових витрат, встановлені ЦПК України.

Щодо детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, то суд звертає увагу, щоВелика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У справі, що розглядається, суд зазначає, що згідно з договором між позивачем та адвокатом вартість наданої правничої допомоги (гонорару) визначений у розмірі 15000 грн.

Суд вважає, що сума гонорару є співмірною з вказаними у детальному описі роботами (послугами), виконаними адвокатом.

Суд не може погодитись з відповідачем, що дана справа є не складною та надання послуг адвокатом не вимагало значного обсягу роботи.

Суд зазначає, що, з огляду на характер спору та заявлені позовні вимоги, справа не є типовою, розглядалась за правилами загального позовного провадження, з наданих стороною позивача доказів вбачається, що адвокатом була проведена значна робота як досудова, так і під час розгляду справи у суді, в тому числі, збір доказів, підготовка позовної заяви та відповіді на відзив. Понесені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Зважаючи на викладені обставини, суд не знайшов підстав для зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

За таких обставин суд вважає, що із Солонянської селищної ради на користь ОСОБА_4 потрібно стягнути витрат на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 5000 грн у зв`язку із задоволенням вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 07.10.2019 № 14, та решту витрат у сумі 10000 грн - з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76 - 81, 83, 95, 137, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву адвоката Муравської Ольги Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Стягнути із Солонянської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Солонянська селищна рада, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Солоне, вул. Задернюка, 3, .

Суддя Н.В. Ковальчук