Провадження № 2-н/761/131/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Профекто» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Профекто» нараховану, але невиплачену суму заробітної плати в розмірі 44 408,10 гривень та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 30 666,36 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Заявник у своїй заяві зазначає, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юридична Компанія «Профекто» з 14.01.2019 року по 24.07.2024 року. З 24.07.2024 року він звільнився. Вказує, що на дату його звільнення боржником була нарахована на його користь, але не виплачена заробітна плата у розмірі 44 408,10 гривень за період з вересня 2023 року по липень 2024 року.

До вказаної заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, заявником додано виписку по картці/рахунку з АТКБ «Приватбанк» за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 27.11.2024 року про рух коштів. Також додано довідки форми ОК-5, ОК-7, сформовані засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 19.11.2024 та 12.06.2024 рік щодо реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 не додано належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої останньому заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо на підтвердження вимог заявника.

Заявником не надано доказів про те, що нарахована заявнику сума не була виплачена.

Таким чином, на підставі доданих заявником документів не вбачається за можливе встановити нараховану заявнику суму невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, про який зазначає заявник у своєї заяві, а також не вбачається за можливе встановити чи взагалі існує заборгованість та актуальний розмір заборгованості на момент звернення до суду.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Профекто» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Профекто» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: