КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ск/824/22/2025
справа №824/32/25
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Таргоній Д.О., за участі секретаря судового засідання - Доброванової О.В., розглянувши у закритому судовому засіданні справу за заявою ІНФОРМАЦІЯ_1, яка подана ОСОБА_1 , про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення суми у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 як відшкодування передоплати за недоставлений товар, суму ІНФОРМАЦІЯ_4 як відсотки за ставкою 3% річних за затримку повернення авансового платежу; ІНФОРМАЦІЯ_5 як відшкодування сплати арбітражного збору, а також відсотків за ставкою 3% річних, нарахованих на авансовий внесок у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07.04.2023 року до дня повної виплати зазначеної суми за арбітражним рішенням, а також на відшкодування сплати арбітражного збору,

УСТАНОВИВ:

19 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1, яка подана ОСОБА_1 , про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023.

Заява мотивована тим, що спір між позивачем та відповідачем виник на підставі Договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6, згідно з яким Відповідач як Постачальник зобовязався передати партію (ї) товарів (ІНФОРМАЦІЯ_7) у власність Позивача як Покупця, а Покупець зобовязався прийняти та оплати товар за умовами, визначеними в Договорі.

Через невиконання (на думку Позивача) Відповідачем своїх зобовязань щодо доставки товарів у строки, встановлені в Договорі, Позивач вимагав від Відповідача відсотки за ставкою3% річних, розраховані на авансовий платіж з дати здійснення авансового платежу до сплати на підставі ухваленого рішення.

Враховуючи положення розділу 10 Договору, справа розглядалась у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України у складі одноосібного арбітра - НОМЕР_2.

Справа розглядалась згідно регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України зі змінами, завтердженими 22 грудня 2022 року Президією Торгово-промислової палати України, що набрали чинності з 01 січня 2023 року.

20.12.2024 року МКАС при ТПП України у справі №212/2023 прийняв рішення, згідно з резолютивною частиною якого частково задовольнив позовні вимоги Позивача, вирішив стягнути з Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 як повернення оплати за непоставлений товар, суму ІНФОРМАЦІЯ_4 як відсотки за ставкою 3% річних за затримку повернення авансового платежу; ІНФОРМАЦІЯ_8 як відшкодування сплати арбітражного збору, загалом ІНФОРМАЦІЯ_9, а також відсотки за ставкою 3% річних, нараховані на авансовий внесок у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10 за кожен день прострочення погашення з 07 квітня 2023 року до дати повної виплати за такою формулою: сума боргу помножити на 3% помножити на кількість днів прострочення та поділити кількість днів у році (365/366). В решті вимог відмовлено.

Заявник зазначає, що враховуючи характер спірних правовідносин та предмет Договору, даний спір не міг бути переданий на вирішення МКАС, а мав розглядатись за правилами господарського судочинства в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Крім того, на переконання заявника, рішення МКАС суперечить публічному порядку України. Так, за час розгляду справи в МКАС Відповідач неодноразово звертався із заявами та клопотаннями, серед яких були: клопотання про відвід арбітра, зупинення розгляду справи у зв`язку із наявністю кримінальних проваджень щодо виконання договорів поставки, укладених між сторонами на початку 2022 року, клопотання про призначення експертизи та сприяння в отриманні доказів.

Однак, зазначені клопотання були необґрунтовано відхилені одноособовим арбітром, що створює підстави для сумніву як у відповідності арбітражного рішення публічному порядку України, так і об`єктивності та незалежності арбітражного розгляду.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_11 про стягнення коштів.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 в письмових запереченнях на заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року вказує на необґрунтованість доводів заявника, просить залишити заяву без задоволення. Зокрема, представник стягувача звертає увагу на безпідставність доводів боржника про неарбітрабельність спору, ОСКІЛЬКИ Договір, укладений між сторонами, не є договором про публічні закупівлі у розумінні законодавства України. Більш того, вважає, що спір за Договором міг бути переданий на розгляд МКАС навіть якби Договір належав до категорії договорів про публічні закупівлі. Вказує, що відповідач при розгляді справи не оспорював юрисдикцію МКАС.

Вважає також необґрунтованою позицію відповідача про те, що рішення МКАС суперечить публічному порядку України, так як рішення ухвалене виключно стосовно боржника, як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, поширює свою дію тільки на боржника.

Зазначає також, що зміст заяви відповідача про скасування рішення МКАС свідчить про намагання здійснити переоцінку доказів та переглянути рішення, що не входить до повноважень національних судів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьої цієї статті.

Згідно з частини другої статті 23 ЦПК України, справи щодо оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцезнаходженням арбітражу.

У судовому засіданні представник компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1. підтримав раніше подане у письмовому вигляді клопотання про зупинення провадження у даній справі до ухвалення вироку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 01.05.2024 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що обставини щодо виконання договорів поставки, які можуть бути встановлені в ході кримінального провадження, мають значення для даної справи, а від результату досудового розслідування, яке проводиться у вказаному кримінальному провадженні, напряму залежить правильне вирішення даної справи.

Заслухавши думку представників ІНФОРМАЦІЯ_2, які заперечували проти задоволення клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки заявником не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження об`єктивної неможливості розгляду заяви про скасування рішення МКАС до вирішення іншої справи, яка розглядається (в даному випадку перебуває на стадії досудового розслідування) в порядку кримінального провадження. При цьому суд зазначає, щопід час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення суд не здійснює розгляд справи, яка перебувала на розгляді у міжнародному арбітражу, не відбувається оцінка такого рішення на предмет правильності встановлення обставин чи застосування норм матеріального права, а суд лише здійснює перевірку на відповідність арбітражного рішення тим основним вимогам, які передбачені у ЦПК України та Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а також з`ясування обставин наявності чи відсутності порушення публічного порядку України.

Надаючи пояснення по суті поданої заяви про скасування рішення МКАС, представник компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1. підтримав доводи, викладені у заяві, просив її задовольнити.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників сторін арбітражного розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спір між ІНФОРМАЦІЯ_12 та компанією ІНФОРМАЦІЯ_1 виник з підстав неналежного виконання Відповідачем Договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14 (далі - Договір), згідно з яким Відповідач як Постачальник зобов`язався передати партію (ї) Товарів (ІНФОРМАЦІЯ_13) у власність Позивача як Покупця, а Покупець зобов`язався оплатити Товар на умовах, визначених Договором.

Розділ 10 Договору містить наступне арбітражне застереження:

«10.1 До цього Договору, у тому числі під час вирішення спорів, застосовується матеріальне право України (за винятком колізійних норм).

10.2 У разі виникнення будь-яких суперечок із цією Угодою або у зв'язку з нею, Сторони намагатимуться врегулювати такі суперечки шляхом переговорів.

10.3 Якщо сторони не досягнуть згоди шляхом переговорів протягом 1 (одного) місяця, кожна із Сторін може передати спір на розгляд арбітражу відповідно до пунктів 10.4 - 10. 8 цього Договору.

10.4 Будь-які суперечності, розбіжності чи претензії, що виникають із цього договору або стосуються його, включаючи його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсність, вирішуються Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту.

10.5 Місцезнаходженням Арбітражного суду є м. Київ, Україна.

10.6 Кількість арбітрів має бути один.

10.7 Мовою арбітражного розгляду є англійська.

10.8 Арбітражне рішення є остаточним і обов`язковим для обох Сторін. Арбітражне рішення визначає зобов'язання Сторін щодо витрат, понесених Сторонами у зв'язку з арбітражем».

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 позов ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково, стягнуто з Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача, ІНФОРМАЦІЯ_15, наступні суми: ІНФОРМАЦІЯ_3 як повернення передоплати за непоставлений товар, суму ІНФОРМАЦІЯ_4 як відсотки за ставкою 3% річних за затримку повернення авансового платежу; ІНФОРМАЦІЯ_5 як відшкодування сплати арбітражного збору, загалом ІНФОРМАЦІЯ_9, а також відсотки за ставкою 3% річних, нараховані на авансовий внесок у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 за кожен день прострочення погашення з 07 квітня 2023 року до дати повної виплати за такою формулою: сума боргу помножити на 3% помножити на кількість днів прострочення та поділити кількість днів у році (365/366). В решті вимог відмовлено.

У відповідності до вимог частин першої, другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною: або ця угода є недійсною законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу передбачені також статтею 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка заперечує проти законності такого рішення.

Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного. Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 3 Нью-Йоркської Конвенції 1958 року, стаття 5 Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7 і 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Водночас арбітражний розгляд справи як інститут приватного вирішення спору не виключає взаємодії із державними судами. Згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю. Остання передбачає, у тому числі перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Відповідно до статті 5 Закону України 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно статті 16 вказаного закону питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад Арбітражного суду, який розглядає спір.

В силу положень статті 7 Закону Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має право розглядати спори за наявності письмової угоди сторін про передачу спору, що виник між ними або може виникнути в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні, на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Частиною другою статті 2 Регламенту МКАС при ТПП України передбачено, що якщо сторони домовилися про передачу спору в МКАС, вони ipso facto вважаються такими, що погодилися в письмовому вигляді на застосування Регламенту МКАС.

Зі змісту частини першої статті 4 Регламенту МКАС при ТПП України вбачається, що арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, яка не залежить від інших умов договору.

Відповідно до частин першої - третьої Регламенту МКАС при ТПП України питання про компетенцію МКАС у конкретній справі вирішується складом Арбітражного суду, який розглядає спір. Заява про відсутність у МКАС компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначення арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що МКАС перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена відразу ж як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене у ході арбітражного розгляду. Склад Арбітражного суду може у будь-якому з цих випадків прийняти до розгляду заяву, зроблену пізніше, якщо визнає затримку виправданою. Розглядаючи заяву про відсутність компетенції, у тому числі таку, яка ґрунтується на недійсності арбітражної угоди або неможливості її виконання, або втрати нею чинності, склад Арбітражного суду аналізує і оцінює положення арбітражної угоди з урахуванням поданих сторонами доказів.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладення договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Як зазначалося вище, за змістом розділу 10 Договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14, будь-які суперечності, розбіжності чи претензії, що виникають із цього договору або стосуються його, включаючи його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсність, вирішуються Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту. Місцезнаходженням Арбітражного суду є м. Київ, Україна. Кількість арбітрів має бути один. Мовою арбітражного розгляду є англійська. Арбітражне рішення є остаточним і обов`язковим для обох Сторін. Арбітражне рішення визначає зобов'язання Сторін щодо витрат, понесених Сторонами у зв'язку з арбітражем.

Отже, вказані пункти Договору є арбітражними застереженнями, які укладені сторонами у письмовій формі з дотриманням вимог статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", в яких останні визначили спосіб вирішення спорів між ними - шляхом арбітражу та обрали постійно діючий арбітраж, а саме: МКАС при ТПП України.

Договірпоставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14 підписаний сторонами та в судовому порядку недійсним не визнавався.

Доводи заявника про те, що даний спір не може бути переданий на розгляд МКАС, а мав розглядатись за правилами господарського судочинства, оскільки правовідносини між сторонами регулюються приписами Закону України «Про публічні закупівлі», є безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №169 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» в редакції, станом на дату укладення Договору, установлено, що в умовах воєнного стану оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі».

Перелік державних замовників у сфері оборони визначено абзацем 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 №363 «Питання оборонних закупівель». До них, зокрема, належить і ІНФОРМАЦІЯ_15.

З огляду на вказане, Договір поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14 укладений Сторонами без застосування процедур закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі».

Враховуючи викладене, спір, який був розглянутий МКАС, не є спором, що виник із договорів про публічні закупівлі у розумінні Законодавства України, а тому підвідомчий МКАС.

Необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами є також посилання заявника на порушення прав відповідача щодо справедливого арбітражного розгляду у зв`язку із винесенням арбітражного рішення арбітром, якому стороною було висловлено обґрунтовану недовіру.

Згідно з частиною 1 статті 31 Регламенту МКАС при ТПП, сторони можуть на власний розсуд погодити процедуру призначення арбітра чи арбітрів за умови дотримання положень цього Регламенту. При арбітражі з одноособовим арбітром, якщо сторони спільно не призначили одноособового арбітра, він призначається Президентом Торгово-промислової палати України.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2023 електронною поштою та 24.04.2023 кур'єрською поштою МКАС надіслав Відповідачу супровідний лист №1612/14-6 від 20.04.2023 з позовними матеріалами, Регламентом МКАС та Рекомендаційним списком арбітрів МКАС та запропонував Відповідачу повідомити ім'я арбітра, погодженого з Позивачем протягом 30 днів.

Відповідач не вжив жодних дій для погодження арбітра з Позивачем, у зв'язку із чим рішенням від 12.07.2023 Президента Торгово-промислової палати України призначено арбітром Володимира Нагнибіду на підставі ч. 1 ст. 31 Регламенту МКАС, про що Відповідач та його представники були належним чином повідомлені 18.07.2023 року.

При вирішенні відводу, заявленого представником Відповідача арбітру ОСОБА_4, МКАС було дотримано процедуру, визначену статтею 33 Регламенту МКАС при ТПП, зокрема, питання про відвід арбітра вирішувала Президія МКАС на підставі ч. 3 ст. 33 Регламенту МКАС.

Після цього Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 32 Регламенту МКАС, на звернення до Президента ТПП з проханням прийняти постанову про відвід арбітру.

Щодо питання порушення публічного порядку України.

Заперечуючи проти оскаржуваного рішення Арбітражного суду, заявник вважав, що воно порушує публічний порядок України. Зокрема, таке порушення заявник вбачає у необ`єктивному та односторонньому підході арбітра до вирішення спору.

Відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно, рішення МКАС при ТПП України також підлягають оцінці судом на предмет порушення публічного порядку України.

У своїх висновках Верховний Суд неодноразово зазначав, що публічний порядок України може бути порушено таким рішенням міжнародного комерційного арбітражного суду, під час постановлення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист. До таких порушень належать невідповідність рішення арбітражу виключній компетенції державного суду на вирішення такого спору або існує рішення національного суду у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, що і спір, який розглядається арбітражним судом.

Порушення публічного порядку матиме місце також у тих випадках, коли рішенням арбітражного суду порушено:

1. Засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права, у першу чергу конституційні, основи правопорядку в Україні, а також основні засади цивільного права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 129 Конституції Українисуддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.

2. Загальноприйняті принципи моралі, законні інтереси осіб, суспільства та держави.

3. Основоположні принципи та норми міжнародного права, у тому числі міжнародно-правові стандарти прав людини.

Заявник не надав до суду доказів на підтвердження того, що оскаржуване арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або таке рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна.

Обґрунтування доводів заявника щодо порушення арбітражним Рішенням публічного порядку України фактично зводиться до незгоди з правильністю застосування норм матеріального права, переоцінки доказів та до перегляду спору по суті, що процесуально є неприпустимим.

Рішення МКАС при ТПП по справі №212/2023 не створює для боржника обов`язку сплатити за щось протизаконне, не свідчить про порушення бюджетного законодавства України.

Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ Держави Україна, рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує доводи заяви у цій частині.

За таких обставин суд визнає недоведеною підставу для скасування рішення арбітражного суду у зв`язку з порушенням публічного порядку України.

З огляду на те, що заявником не наведено, а судом не встановлено підстав для скасування рішення Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення суми у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 як відшкодування передоплати за недоставлений товар, суму ІНФОРМАЦІЯ_4 як відсотки за ставкою 3% річних за затримку повернення авансового платежу; ІНФОРМАЦІЯ_5 як відшкодування сплати арбітражного збору, а також відсотків за ставкою 3% річних, нарахованих на авансовий внесок у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07.04.2023 року до дня повної виплати зазначеної суми за арбітражним рішенням, а також на відшкодування сплати арбітражного збору, в задоволенні заяви представника ІНФОРМАЦІЯ_11 слід відмовити, а рішення залишити без змін.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого заявником судового збору за подання заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу не проводиться згідно із статтею 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 23, 259, 268, 454, 457, 459, 460 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1, яка подана ОСОБА_1 , про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 - відмовити.

Залишити рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 грудня 2024 року у справі №212/2023 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Київський апеляційний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2025 року.

Суддя Д.О. Таргоній