Справа № 509/1883/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

16 квітня 2025 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О. розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Італійська, буд. 36, оф. 308, до ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа: Овідіопольська державна нотаріальна контора Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, смт. Овідіополь, вул. Незалежності, буд. 2-а, , про визнання правочину недійсним, скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та третя особа: Овідіопольська державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання правочину недійсним, скасування рішення, у якій позивач просить:

Визнати недійсним договір дарування від 05.09.2014 року, посвідчений державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою?Т.Д. та зареєстрований в реєстрі за №1-794, укладений між ОСОБА_1 дарувальник, з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обдаровані, з іншої сторони;

Скасувати рішення державного реєстратора державного нотаріуса Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області Куралової Т.Д., індексний номер 1561108 від 05.09.2014 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку під №5, площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :02:001:0103 за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

Припинити право власності ОСОБА_2 на частки земельної ділянки під АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :02:001:0103 та ОСОБА_3 на частки земельної ділянки під АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :02:001:0103;

Здійснити розподіл судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Спічаку В.О.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання правочинів та скасування рішень, що були вчинені відносно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться в межах Овідіопольського районного суду Одеської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області.

Так, відповідно до ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що поданий позов не відповідає вимогам законодавства (ст.175 і ст.177 ЦПК України), у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

У п. 3 ч. 3ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Спір про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинення іпотеки є цивільно-правовим, має приватноправовий характер, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення майнового приватного права чи інтересу позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно в рамках кредитних відносин, забезпечених іпотекою (постанова ВП Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, від 5 грудня 2018 року у справі № 757/1660/17-ц, постанова ВС КАС від 13 лютого 2019 року у справі№826/3191/16).

У своїх рішеннях по справах №№ 823/2042/16 та 757/1660/17-ц ВП ВС наголосила на тому, що особа може оскаржувати державну реєстрацію без пред`явлення майнових вимог тільки у випадку, якщо рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав позивача, а не іншої особи.

Відповідно до ч. 9 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач просить скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, та припинити права власності на частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка є тим майном, яке на думку суду підлягає оцінці та вартість якої можна визначити, однак позивач у позовній заяві не вказує ціну позову.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду:

- позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, застосовується ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою підприємцем, застосовується ставка судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень.

У позовній заяві позивач вказує на те, що позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, та відповідно 2 вимоги, які є похідними, судовий збір підлягає сплаті, саме за 1 основну вимогу немайнового характеру та становить 3028,00 грн, з чим суд не може погодитися.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати недійсним договір дарування (немайнова вимога);

- скасувати рішення державного реєстратора (майнова вимога);

- припинити право власності на частки земельної ділянки (майнова вимога).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому, позовна заява містить документ, що підтверджує сплату судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру.

З огляду на зазначене, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі:

- 2442,40 гривень за ще одну вимогу майнового характеру;

- судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, визначеного відповідно до дійсної вартості майна на момент звернення.

Отже, позивачу необхідно слатити судовий збір в розмірі, встановленому ЗУ Про судовий збір на реквізити Овідіопольського районного суду Одеської області (актуальні реквізити за посиланням https://ovd.od.court.gov.ua/sud1521/gromadyanam/tax/), та надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку із викладеним, відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 48, 175, 185, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Овідіопольська державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання правочину недійсним, скасування рішення- залишити без руху для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині даної ухвали.

Встановити для усунення недоліків позовної заяви п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Направити позивачу копію ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Спічак В.О.