Справа № 734/4297/24 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М. М.
Провадження № 22-ц/811/220/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

26.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.03.2020 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №95.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач покликалася на те, що в даній справі відсутні підстави для зупинення провадження, які передбачені п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. На переконання позивача, таким доказом має бути наказ по особовому складу.

Крім того, наголошує, що ні позивач, ні відповідач до суду клопотання про зупинення провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України не подавали.

Вважає, що ініціатором зупинення провадження має бути сторона у справі, в даному випадку відповідач (військовослужбовець), а не суд.

Зазначає, що безпідставна перерва в судовому засіданні порушує право на справедливий суд, а також право позивачки на розірвання шлюбу без згоди на це чоловіка, позаяк, неявка одного з подружжя в судове засідання не є перешкодою для розлучення.

Додає, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен був врахувати дисбаланс, який виникає між захистом процесуальних прав сторони на участь у розгляді цивільної справи, з одного боку, і захистом права сторони на розірвання шлюбу без згоди подружжя, з іншого боку.

Наголошує, що на суд покладено обов`язок забезпечити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку, а це означає, що для зупинення провадження у справі суд повинен з`ясувати причини неможливості розгляду справи, адже необґрунтоване зупинення провадження у справі затягує строки її розгляду, і, як наслідок, учасники справи перебувають у стані невизначеності.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.05.2025 року, є дата складення повного судового рішення 12.05.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28.03.2020 року, актовий запис №95, про що свідчить електронна копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №124 від 16.05.2022 року, ОСОБА_2 , головний сержант батальйону вишколу особового складу штаб-сержант, захоплений у полон та знаходиться у населеному пункті Оленівка Донецької області, з 16.05.2022 року.

Підставою видачі наказу зазначено: донесення військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2022 року.

Вказаний наказ був надісланий позивачці ОСОБА_1 на її звернення від 07.06.2024 року №К-935, про що свідчить відповідь військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №40/57/4-6385 від 17.06.2024 року «Про надсилання документів».

Зазначені документи були долучені позивачкою ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви, яка сформована в системі «Електронний суд» 26.09.2024 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

24.02.2022 року Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким на всій території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався і триває на даний час.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, забезпечував стримування збройної агресії проти України, однак, потрапив у полон, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що існують обставини, які відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, відтак, обов`язком суду є зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року (із змінами), встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформляється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформляється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з п.п.7 п.35 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року №280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 року за №1407/38743, не виключаються зі списків особового складу військовослужбовці (працівники), які захоплені в полон.

Звертаючись до суду з позовом у вересні 2024 року, позивач вказувала на те, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у полоні, на підтвердження чого надала відповідні докази.

Так, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №124 від 16.05.2022 року, ОСОБА_2 , головний сержант батальйону вишколу особового складу штаб-сержант, захоплений у полон та знаходиться у населеному пункті Оленівка Донецької області, з 16.05.2022 року.

Вказаний наказ був надісланий позивачці ОСОБА_1 на її звернення від 07.06.2024 року №К-935, про що свідчить відповідь військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №40/57/4-6385 від 17.06.2024 року «Про надсилання документів».

Зазначені документи були долучені позивачкою ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви, яка сформована в системі «Електронний суд» 26.09.2024 року.

Враховуючи наведені вище положення законодавства, а також те, що відповідач, до якого пред`явлено позов про розірвання шлюбу, з 16.05.2022 року потрапив у полон під час виконання бойових завдань в ході ведення бойових дій, будучи головним сержантом батальйону вишколу особового складу у званні штаб-сержанта, досі перебуває на обліку у військовій частині, у встановленому законом порядку не визнаний померлим чи безвісно відсутнім, колегія суддів доходить висновку, що військова служба відповідача не припинена, тому суд правильно зупинив провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, положеннями якої визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі, незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про сумнівність документів, які урахував суд першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження у справі, оскільки зазначені документи були долучені позивачкою ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви, яка сформована в системі «Електронний суд» 26.09.2024 року.

Також, колегія суддів ураховує, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №124 від 16.05.2022 року був надісланий позивачці ОСОБА_1 на її звернення від 07.06.2024 року №К-935, що підтверджено листом військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України №40/57/4-6385 від 17.06.2024 року «Про надсилання документів», адресованим позивачці ОСОБА_1 .

Окрім того, на підтвердження доводів апеляційної скарги позивачка не подала жодного іншого письмового документа, який би спростовував достовірність документів військової частини, які наведені вище.

На переконання колегії суддів, висновок про достатність вказаних документів для вирішення питання про зупинення провадження у справі, узгоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 14 лютого 2025 року у справі №405/1261/24 (провадження №61-15029св24).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі і не вказують на допущення судом порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич