ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5280/25 Справа № 229/3664/18 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

заявник- ОСОБА_1

заінтересовані особи - Військова прокуратура Львівського гарнізону Західного регіону України, яка звернулася в інтересах Міністерства оборони України, Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 серпня 2023 року, якою закрито провадження у справі, ухвалену суддею Грубник О.М. в м.Дружківка Донецької області, повне судове рішення складено 01 серпня 2023 року,

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із заявою про перегляд рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року по справі №229/3664/18 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви посилається на те, рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року позовні вимоги Військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, яка звернулася в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, було задоволено.

З ОСОБА_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного стягнуто витрати, пов`язані з його утриманням у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 337 267 (триста тридцять сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 29 коп, та судовий збір у розмірі 5060 (п`ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп.

Заявник зазначив, що після розгляду вказаної справи, були виявлені обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду, а саме висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №804/285/16 від 12 грудня 2018 року, де вказано, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС у редакції Закону №2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до наведеного вважає, що рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 серпня 2023 року скасовано рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року у цивільній справі №229/3664/18 за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в вищому навчальному закладі, та закрито провадження, у зв`язку з тим, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного оскаржила ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на незаконність ухвали суду, яка постановлена судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, скаржник звертає увагу на те, що на час відрахування курсанта ОСОБА_2 з вищого навчального закладу, з встановленням терміну позовної давності, спори даної категорії справ вирішувались в порядку цивільного судочинства та судами бралася до уваги практика, викладена у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 року у справ №6-2154цс16, відповідно якої справи про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ розглядалися у порядку цивільного судочинства.

Позивач заступник військової прокуратури Львівського гарнізону в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернуся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 337 267,29 грн. 03.08.2018 в межах встановленого законом строку звернення до суду із зазначеним позовом.

Вказує, що під час розгляду справи Дружківським міським судом Донецької області відбулася зміна підсудності даної категорії справ, а саме зазначені спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 було вирішено відійти від попередньої практики, у зв`язку з тим що дані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Посилаючись на норми ч.2 ст.31 ЦПК України, вказує на те, що справа прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути розглянута ним і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Наголошує на тому, що відповідач в процесі судового розгляду справи не заявляв про зміну підсудності та не оскаржував судове рішення в апеляційному порядку.

Звертає увагу на те, що 21.09.2019 судом першої інстанції було видано виконавчі листи та Дружківським відділом ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) відкрито зведене виконавче провадження №60294499 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ВНЗ суму заборгованості в сумі 337 267,29 грн. та 5060,00 грн. судового збору (стягнуто 1247,54 грн.).

Вказує, що суд першої інстанції не вірно викладає обставини справи, замовчує дату звернення позивача з даним позовом в порядку цивільного судочинства 03.08.2018, тобто відповідно до існуючої на той час підсудності, при цьому, розглядаючи справу, суд першої інстанції мав знати про зміну підсудності та відповідно прийняти рішення, згідно вимог ч.2 ст.31 ЦПК України.

Скаржник зазначає, що у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції суд не мотивує винесення ухвали за нововиявленими обставинами, тому заява відповідача не є підставою для скасування рішення Дружківського районного суду Донецької області від 21.01.2019, оскільки така обставина як зміна підсудності мала бути відома суду першої інстанції під час ухвалення судового рішення.

Вказує, що задоволення заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами через 3,5 років після ухвалення судового рішення у справі, всупереч нормам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право на доступ до правосуддя, яке гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Таким чином, вказує скаржник, що оскільки обставини на які посилається ОСОБА_2 у своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами були відомі та існували на час розгляду справи, їх не можна вважати нововиявленими.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

14.04.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Національної Академії Сухопутних Військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного Бречка О.А. надійшла заява про розгляд справи, призначений на 13.05.2025 на 11:40 годин без участі представника Національної академії сухопутних військ, апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку ОСОБА_1 в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду скасуванню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі контракту, укладеного 11.08.2015 року з Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного генерал-лейтенанта ОСОБА_3 , ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) у Збройних Силах України вищевказаного навчально закладу на посаді курсанта.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №25-КС від 23.03.2018 року, припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №68 від 23.03.2018 року ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 337 267,29 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про скасування рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року у цивільній справі №229/3664/18 за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в вищому навчальному закладі, та закриваючи провадження у справі, виходив з того що, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, і справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 17 КАС України (статті 19 КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

З огляду на зазначене, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі 15 серпня 2018 року (а.с.2-9, т.1).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року позовні вимоги Військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, яка звернулася в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, було задоволено. З ОСОБА_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного стягнуто витрати, пов`язані з його утриманням у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 337 267 (триста тридцять сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 29 коп, та судовий збір у розмірі 5060 (п`ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп (а.с.112-114, т.1).

Із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції 03 лютого 2021 року (а.с.124, т.1). При цьому, в апеляційному порядку рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року не переглядалося.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, від 14 березня 2018 року в справі №461/5577/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15 дійшла висновку, щоспори у цих справах про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи під час навчання у вищому навчальному закладі МВС, яка у подальшому перебувала на публічній/державній службі, і суд дійшов висновку, що спір не стосується проходження відповідачем публічної служби в органах внутрішніх справ, а пов`язаний з невиконанням ним умов цивільно-правової угоди і вимогою позивача відшкодувати понесені витрати на навчання у вищому навчальному закладі. За таких підстав зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 відступила від цього правового висновку.

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі №461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС у редакції Закону №2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Отже, як встановлено матеріалами справи позов було подано до суду у серпні 2018 року, коли існувала судова практика, що позовипро стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи під час навчання у вищому навчальному закладі розглядалися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного витрат, пов`язаних з його утриманням у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного було ухвалено 21 січня 2019 року, тобто вже після відступуВеликою Палатою Верховного Суду у справі №804/285/16 від раніше застосованої судами практики щодо розгляду справ про стягненнявартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, якою таку категорію справ було віднесено до адміністративної юрисдикції.

Наведене свідчить про те, що на час ухвалення рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року вже існувала інша судова практика, про що не могло бути невідомо суду першої інстанції, а відтак наведені ОСОБА_1 підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач мав можливість оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, проте таким правом не скористався, а подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

За нормами п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.376 ЦПК України. неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, за викладених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю та відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року, залишивши зазначене судове рішення в силі.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 серпня 2023 року про закриття провадження у справі скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дружківського міського суду Донецької області від 21 січня 2019 року у цивільній справі №229/3664/18 за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в вищому навчальному закладі, залишивши зазначене судове рішення в силі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13 травня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко