Справа №: 148/865/25
Провадження № 2/148/522/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О

за участі секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання вони мають двох дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. В подальшому 11.12.2020 року рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області шлюб було розірвано.

Судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.08.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, щомісячно, починаючи з 20.07.2022 року.

Донька ОСОБА_4 є повнолітньою та навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного університету «Острозька академія» 4 рівня акредитації за спеціальністю «Психологія», термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, у зв`язку з чим існують постійні витрати, пов`язані із навчанням, харчуванням, придбанням одягу, забезпечення навчального процесу, проживанням тощо та не має змоги влаштуватися на роботу та мати самостійний заробіток через постійну зайнятість у навчальному процесі, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріально повнолітній дитині фактично не допомагає, чим ставить доньку у скрутне матеріальне становище.

Відповідач був офіційно працевлаштований, являється військовослужбовцем В/ч НОМЕР_1 та отримував дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак цього не робить. На даний час звільнений зі служби. Також він має на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ; не житлову будівлю магазину, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . Також відповідач є власником транспортних засобів, які наразі є предметом поділу у справі № 148/1675/20 Через дані обставини позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частку усіх доходів платника аліментів щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та розглянути справу у її відсутності, також до заяви додала довідку про склад сім`ї № 483 від 10.04.2025 року.

Представник відповідача, адвокат Зубань О.О. в судове засідання надав заяву в якій зазначив, що ОСОБА_2 визнає позов частково, а саме не заперечує проти сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається у розмірі 1/10 частки від заробітку, враховуючи його стан здоров`я, оскільки має інвалідність 3 групи та оплатив операцію на обох очах, придбавши продукт ( ОСОБА_6 , імплантація факічної лінзи MYOPIC MYOPIC TORІC (обидва ока)) за 15000,00 злотих. Також просив розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки він перебуває на лікуванні за кордоном та без участі його представника та звільнити відповідача від сплати судового збору оскільки він являється учасником бойових дій.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 02.08.2022 та серія НОМЕР_3 від 05.08.2013, сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.11-12)

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2020 року в справі № 148/928/20 шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 06.08.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №90, було розірвано. (а.с.9)

Згідно довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 10.04.2025 року за № 483, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 , разом з нею зареєстровані син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно по господарської книги № 7 за 2025 рік.

Судовим наказом Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.08.2022 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, щомісячно, починаючи з 20.07.2022 року.

Згідно довідки № 25/27 від 03.03.2025 Національного університету «Острозька академія», ОСОБА_5 навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного університету «Острозька академія» 4 рівня акредитації за спеціальністю «Психологія», термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. (а.с.14)

Згідно увал Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.10.2020 року та 09.12.2020 року в справі 148/1675/20, в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, накладено арешт з забороною відчуження на:

- не житлову будівлю магазину, площею 35 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0049, площею 0,0726 га., призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 ;

- причіп легковий марки ПГМФ 8304, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2014 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 ;

- трактор колісний, модель ЮМЗ-8271, реєстраційний номер НОМЕР_6 , заводський номер НОМЕР_7 , 2000 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 ;

- мопед Хонда Діо, реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2009 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 ;

- транспортний засіб марки NISSAN BLUEBIRD 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_10 , 1986 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 ;

- "ВАЗ 21093", 1999 року випуску, дата реєстрації 16.07.2008, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 22-25)

Згідно медичного висновку ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» від 16.07.2024 року, ОСОБА_2 , 1986 року народження знаходився на консультації в поліклініці інституту з діагнозом: обидва ока міопія високого ступеня, складний міопічний астигматизм, оптична нейропатія, гіпертонічна ангіопатія, центральна та периферична міопічна хоріоретинопатія. Рекомендовано: госпіталізація в 3 відділення Інституту Філатова після консультації терапевта для курсу гіпотензивної терапії та отримання направлення.

Згідно медичного висновку ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» від 18.07.2024 року, ОСОБА_2 згідно рекомендацій з лікування показаний курс консервативного лікування в 3 відділення Інституту Філатова.

Згідно направлення на медико-соціально-експертну комісію від 12.09.2024 року, ОСОБА_2 ,1986 року народження направлений на МСЕК.

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК Серія 12 ААБ № 077758 від 25.09.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.10.2025 року.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 03.12.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримує пенсію по інвалідності 3 гр. загального захворювання. Термін дії до 30.09.2025 року.

Згідно медичної картки Лікувально-діагностичного центру «Оптика плюс» від 19.12.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендовано окуляри для постійного носіння, до обстеження (ОСТ), нутроф тотал.

Згідно плану реабілітаційних заходів по медичній реабілітації на 2024-2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ЛКК рекомендувало амбулаторне відновне лікування 2 рази в рік, тривалість спостереження 10 днів, санаторне-курортне лікування в період ремісії 1 раз в рік. Прийом препаратів окювайт форте.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_11 від 26.08.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється учасником бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За приписами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Судом установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не була одружена. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_1 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Також у сторін є неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частки.

Відповідачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.10.2025 року, обмежень до праці згідно довідки МСЕК останній не має, таким чином відповідач є працездатною особою, його донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається на денній основі та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги на навчання, харчування, проживання та належних умов життя, необхідних для розвитку дитини, таким чином батько зобов`язаний приймати участь в утриманні доньки ОСОБА_4 до досягнення двадцяти трьох років, останньою.

Суд критично відноситься до посилань представника відповідача в заяві з приводу оплати відповідачем операції на обох очах, придбавши продукт ( ОСОБА_6 , імплантація факічної лінзи MYOPIC MYOPIC TORІC (обидва ока)) за 15000,00 злотих, оскільки ні відповідачем ні його представником не надано належних та допустимих доказів, що відповідачу рекомендоване хірургічне втручання, з наданих медичних довідок встановлено, що відповідач має захворювання очей, згідно якого йому встановлено 3 групу інвалідності до 01.10.2025 року, згідно плану реабілітаційних заходів по медичній реабілітації на 2024-2025 року, ОСОБА_2 , ЛКК рекомендувало амбулаторне відновне лікування 2 рази в рік, тривалість спостереження 10 днів, санаторне-курортне лікування в період ремісії 1 раз в рік. Прийом препаратів окювайт форте вітаміни для підтримання зору.

Крім того відповідачем не надано договір укладений з відповідним медичним закладом, щодо проведення хірургічного втручання.

Також суд зауважує, що в наданій квитанції про авансові платежі№: BIEPAR-ZAL/2025/000102 зазначено, що 26.04.2025 року Хода Роман придбав продукту ОСОБА_6 , імплантація факічної лінзи MYOPIC MYOPIC TORІC (обидва ока) у кількості 2 шт. за ціною 3500,00 на загальну суму 7000,00.

Згідно квитанції про авансові платежі№: BIEPAR-ZAL/2025/000102 зазначено, що 12.04.2025 року Хода Роман придбав продукту Ренкас Марек, імплантація факічної лінзи MYOPIC MYOPIC(обидва ока) у кількості 1 шт. за ціною 8000,00 на загальну суму 8000,00.

Належних та допустимих доказів, що відповідач саме для себе придбав один і той самий продукт, але за різними вартісними та кількісними показниками, представником відповідача суду не надано.

Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги стан здоров`я відповідача, а також сплату останнім аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 2013 року народження, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 09.04.2025 року до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

При цьому, при визначенні розміру аліментів судом враховано, що згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 09.04.2025 року.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Також, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Посилання представника позивача про звільнення відповідача від сплати судового збору, оскільки останній являється УБД, суд не приймає з огляду на наступне.

Пунктом 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статтею 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Крім того, перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено у статті 12 цього Закону, які не містять норми, що надає право на звільнення від сплати судового збору відповідача у цій справі.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 р. (справа № 9901/311/19).

В постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. (справа №709/118/21) зазначено, що аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має врахувати предмет та підстави позову; перевірити, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, зміст заявлених позивачем позовних вимог свідчить, що вони не пов`язані з порушенням прав відповідача, як учасника бойових дій, а тому пільги щодо сплати судового збору, передбачені 13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" на нього не розповсюджуються.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 76-82, 141, 263- 265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частку всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 09.04.2025 до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , в дохід держави 1211,20 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позову, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дамчук О.О.