Справа № 452/197/25
Провадження №2/452/492/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Козара Михайла Володимировича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козара М.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, який зареєстровано між сторонами 28 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, відповідний актовий запис № 29. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козар М.В. вказав, що сторони мають одну спільну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, представник позивача зазначив, що сімейне життя у сторін не склалося через розбіжності в поглядах на життя та відсутність взаєморозуміння. Вказане привело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась, існує формально, тривалий час вони не підтримують шлюбних відносин, а з березня 2023 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат (а.с.1-2).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 12 травня 2025 року о 09 год. 00 хв. (а.с.21).

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Козар М.В. про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, кожен окремо (а.с.23,23 зворотна сторона, 24,25), клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавали. Разом з тим, у п.3 позовної заяви представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козар М.В. прохав суд провести розгляд справи без їх участі, вказуючи на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24 зворотна сторона,26). При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило.

Згідно ч.8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Суд, з`ясувавши позицію позивача ОСОБА_1 , викладену в позовній заяві, поданій її представником адвокатом Козарем М.В. до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, про що 28 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис №29 (а.с.10).

Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у сторін не склалося через розбіжності в поглядах на життя та відсутність взаєморозуміння. Вказане привело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась, існує формально, тривалий час вони не підтримують шлюбних відносин, а з березня 2023 року проживають окремо та не ведуть спільного

господарства. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,6-7,8-9).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував.

Таким чином, на переконання суду, відповідач ОСОБА_1 вищезазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Козара М. В. за змістом позову прохала позов задовольнити, письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-2).

Відповідач ОСОБА_2 клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв.

За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини.

Спору про визначення місця проживання малолітньої дитини та поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не зверталась до суду із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесених нею судових витрат в сумі 1211 грн. 20 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред`явленні позову до суду (а.с.5).

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,141,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Козара Михайла Володимировича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Рудки Самбірського району Львівської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ ГУДМС України у Львівській області від 10 липня 2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дрогобич Львівської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 21 лютого 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), зареєстрований 28 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, відповідний актовий запис №29 від 28 вересня 2013 року, які мають одну спільну неповнолітню дитину.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 21 лютого 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ ГУДМС України у Львівській області від 10 липня 2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму понесених судових витрат в розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 (двадцяти) копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ