справа № 570/6286/24
провадження № 2/570/479/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

у с т а н о в и в:

покликаючись на пропуск строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин позивач у поданій до суду 10 грудня 2024 року позовній заяві просить визначити їй додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У поданій до суду 30 квітня 2025 року заяві позивач позов підтримує повністю.

Її представник адвокат Оксана Ярославська у поданій заяві позов підтримує.

Представник відповідача у поданій заяв не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Сторони відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У поданих до суду заявах сторона позивача просить розглядати справу без їх участі.

Відповідач у поданій заяві просив провести розгляд справи без його участі.

Зважаючи на те, що з`явлення сторін не визнане обов`язковим, враховуючи думку сторони та достатність доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 /свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , а/з №10/.

ОСОБА_2 мала право власності на земельну ділянку площею 3,34 га у межах згідно з планом на території Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства /державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №089589/.

11 лютого 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Т.С. за № 269, яким заповіла ОСОБА_1 земельні та майнові паї в КСП "Промінь" Рівненського району Рівненської області, сертифікат №3233 акцій ВАТ "Шпанівський цукровий завод" Рівненського району Рівненської області.

ОСОБА_2 постійно проживала на повному державному утриманні з 14.08.2002 по 25.05.2017 в інтернаті / АДРЕСА_1 /. Знята з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 /додвідка КЗ "Рівненський психоневрологічний інтернат" РОР №924 від 21.11.2024/.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №79463171 від 09 грудня 2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно з повідомленням №378/01-16 від 06 грудня 2024 року приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Вікторія Кутецька позивачу відмовила в заведенні спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням строку про прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд застосовує такі норми права.

За змістом ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Ч.1, 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття. Ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяє суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідив подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою.

Позовна заява подана спадкоємцем у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини через відсутність у неї відомостей про заповіт на її користь.

Спадкоємець набуває спадщину лише за умови її прийняття в порядку та строки, визначені цивільним законодавством. Тобто особа має здійснити належне їй право на спадкування, що узгоджується з положенням ч.1 ст.12 ЦК. За загальним правилом для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Установлення строку здійснення права на спадкування зумовлено необхідністю забезпечення стабільності та упорядкованості цивільних правовідносин. У позитивному правовідношенні факт прийняття спадщини у передбачений законом строк установлюється нотаріусом. За відсутності доказів цієї обставини (відсутність поданої заяви про прийняття спадщини, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини) нотаріус виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тож за певних умов спадкоємцю надається правова можливість прийняти спадщину на підставі рішення суду і після спливу строків, установлених у ст.1270 ЦК. Важливо врахувати, що рішення суду в цьому разі не замінює заяви про прийняття спадщини, яку спадкоємець має подати нотаріусу протягом строку, встановленого судом. При цьому закон не передбачає повторного звернення спадкоємця до суду з подібним позовом. Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у строк, визначений йому судом, позов про надання додаткового строку повторно задоволенню не підлягає, незважаючи на ті обставини, що перешкоджали спадкоємцеві здійснити своє право. Такий підхід зумовлений необхідністю забезпечення прав тих спадкоємців, які вчасно прийняли спадщину, та узгоджується з практикою ВС.

З матеріально-правової точки зору суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для прийняття ним спадщини, за умови поважності причин пропуску такого строку. При цьому «поважність» у контексті досліджуваної проблематики є оціночною категорією спадкового права. Ознаками оціночних понять є, по-перше, їх законодавча неврегульованість, а по-друге, їх конкретизація у процесі правозастосування. У кожному конкретному випадку суд має з`ясувати, чи є обставина, на яку посилається позивач, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас застосування оціночних категорій пов`язано з певним ризиком, оскільки тотожні випадки тієї чи іншої поведінки спадкоємця можуть бути кваліфіковані судом по-різному.

Слід виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали спадкоємцю прийняти спадщину вчасно. Свого часу ВС України у постанові від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12 сформулював важливий правовий висновок, що правила про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини конкретної справи. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК не застосовується.

Наведена вище правова позиція послідовно використовується і у практиці ВС, який додатково роз`яснив, що головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова від 31.07.2024 справа № 706/275/22). За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанови ВС від 03.04.2024 справа № 639/8197/210.

Аналогічні роз`яснення містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Вирішуючи вказане питання, суд досліджує поважність причини пропуску строку, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Відсутність інформації про наявність заповіту на користь позивача, яка не є спадкомцем по закону, суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку, бо вона є об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких умов порушене право позивача підлягає захисту, вимоги позивача достовірно підтверджуються доказами, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо порядку і строку виконання рішення, то сторонам повідомляємо таке.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному ст.1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у поданій до суду заяві позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, не стягує з відповідача понесені позивачем документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Визначити ОСОБА_1 шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області, , місцезнаходження: вул.Шевченка,4 с.Городок Рівненського району Рівненської області.

Суддя: Кушнір Н.В.