Справа № 724/1562/25
Провадження № 2-з/724/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області представник позивача ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову після подання позовної заяви шляхом накладення арешту на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250.

У поданій заяві посилається на те, що на розгляді Хотинського районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа №724/1562/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заяви зазначає, що предметом спору у даній справі є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який незаконно зареєструвала за собою відповідачка.

Після пред`явлення позову до суду з одночасним його надісланням відповідачці від односельчан стало відомо про наміри відповідачки відчужити спірний будинок на користь третіх осіб з метою унеможливлення виконання рішення суду.

Просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного:

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 334/6521/19.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки це є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18 та від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20).

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, позивач посилається на можливість вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження спірного житлового будинку іншим особам, що в свою чергу, унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, є витребування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову за своїм змістом відповідає вимогам статті 151 ЦПК України і відповідає суті інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Враховуючи, що спірне нерухоме майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення, є предметом спору в даній справі, оскільки у випадку реалізації відповідачем свого права на розпорядження власністю, незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або ефективний захист, або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладання арешту на спірний об`єкт нерухомості відповідає вимогам співмірності, розумності та збалансованості інтересів сторін.

Заходи до забезпечення позову у даній справі застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду, їх незастосування може призвести до того, що право позивача не буде захищено навіть у разі задоволення позову, в той час як застосування заходів забезпечення позову може цьому завадити.

Судом враховується, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Крім того, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не підлягає дослідженню, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом вирішення судом під час розгляду спору по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали для виконання направити в Хотинський відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.05.2025р.

Суддя: Лілія Леонідівна ГУРАЛЬ