Справа № 462/3085/25
УХВАЛА

19 травня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Залізничного районного суду м. Львоваіз заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті її сина ОСОБА_2 , уродженця м.Дніпропетровськ Красногвардійського району Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сімферополь Автономної республіки Крим.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року вказану заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

13.05.2025 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків заяви.

Розглянувши матеріали цивільної справи № 462/3085/25 та подане клопотання від 13.05.2025 року, доходжу висновку, що позивач не виконав повністю вимоги ухвали про залишення заяви без руху, зокрема не надала суду оригіналів документів доданих до заяви для їх дослідження під час розгляду справи по суті, а аткож не зананчила належних заінтересоавних осіб.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року не виконана, заявник не усунув недоліки позову, а тому суд дійшов до висновку, що заяву слід вважати неподаною та повернути зяавнику.

Слід зауважити, що зазначені в ухвалі суду від 22.04.2025 року недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Суд роз`яснює, що згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такого.

Керуючись ст. 185, 293, 294 ЦПК України, суддя -

постановила:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Іванюк І.Д.