Справа №613/2016/24 Провадження № 2/613/144/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

представника позивача Лопатюк Ю.Л.,

представника відповідача Колєсніка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2016/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Лопатюк Ю.Л., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

1) звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, нарахованої з виконання виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у розмірі 291691,56 грн., та штрафу у розмірі 95687,31 грн.;

2) зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівський районним судом Харківської області на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 (однієї третьої) частини доходу (заробітку) до 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.12.2012 рішенням Богодухівського районного суду у справі № 2004/1961/12 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року.

Вказано, що 27.05.2013 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 38161171. 29.05.2019 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На той час ОСОБА_1 працював у ФОП ОСОБА_5 , а тому кошти відраховувались автоматично за місцем роботи боржника.

28.02.2024 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника до військової частини НОМЕР_1 .

20.05.2024 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка», де кошти стягувались вже з цього місця роботи боржника.

Таким чином, отриманий дохід ОСОБА_4 завжди був фіксований та виконавча служба володіла інформацією щодо місця роботи боржника, куди і направляла відповідні постанови. |

12.09.2023 була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 95687,31 грн.. Сторона позивача вважає винесення даної постанови протиправною, оскільки вина ОСОБА_1 в утворенні заборгованості відсутня, адже постанови про звернення стягнення автоматично виконувались за місцем роботи боржника.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2024 року сума боргу становить 293703,70 грн., розмір штрафу - 92302,28 грн.

Також позивач стверджує, що після досягнення повноліття старшою дочкою ОСОБА_3 , а саме 25.06.2020, відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, розмір аліментів, який би повинен був стягуватись на молодшу доньку ОСОБА_4 мав би складати 1/6 частину доходу. А з розрахунку заборгованості вбачається, що після досягнення повноліття, або в даному випадку з 23 жовтня 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки доходу.

Зазначив, що 06.03.2015 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася спільна дитина ОСОБА_7 .

Таким чином, наразі на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей.

З 26.10.2022 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 13.11.2022 отримав поранення під час артилерійського обстрілу поблизу н.п. Бахмут, а саме проникаючу сліпу хребтову травму з вхідним отвором в поперековій ділянці, забій корінців кінського хвоста, пневморахіс, перелом остистих відростків L2, L4, L5, стороннє тіло металевої щільності у хребтовому каналі на рівні L5-S1, стороннє тіло металевої щільності паравертебрального канала зліва на рівні L5, стороннє металеве тіло на рівні L5-S1, стороннє тіло лівої нирки, багатовідламковий перелом лівої клубної кістки.

ОСОБА_1 перебував на обстеженні та лікуванні з 14.11.2022 по 21.11.2022 у КП «ДОКЛ ім. Мечнікова», з 22.11.2022 по 16.12.2022 лікувався у КНП «ОКЛ Івано-Франківської ОР».

У зв`язку з тяжким пораненням та необхідністю тривалого лікування та реабілітації, на підставі ст. 76-а графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отримана ним травма є тяжкою, тому лікування продовжується та потребує дороговартісного лікування. З 01.08.2024 по 09.08.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 704558 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках № 053393 ОСОБА_1 втратив 70% професійної працездатності.

Таким чином, наразі за станом здоров`я ОСОБА_1 не може працювати, має 70% втрати працездатності та потребує реабілітації.

У відповіді Відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 456 від 29.10.2024 зазначено, що ОСОБА_1 ніяких виплат не отримує.

У повідомленні № 80 від 10.10.2024 Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» зазначено, що ОСОБА_1 звільнений із сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» 30.09.2024 на підставі наказу № 38 від 30.09.2024.

З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що його матеріальний стан погіршився, адже він втратив працездатність і наразі не може працювати. Також погіршився стан здоров`я у зв`язку з травмою, отриманою при захисті Батьківщини, тому він потребує тривалої реабілітації, яку проходить з листопада 2022 року по теперішній час. Крім того, сімейний стан ОСОБА_1 змінився, у нього на утримані перебуває дружина, яка не працює, та малолітня дитина. Отже, позивач наразі позбавлений можливості сплатити заборгованість зі сплати аліментів, що станом на 01.10.2024 складає 291691,56 грн., штраф у розмірі 95687,31 грн. та сплачувати аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини доходу, яку, на думку позивача, неправомірно визначив державний виконавець після досягнення старшою дитиною повноліття.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, штрафу та зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 частини доходу до 1/6 частину доходів.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 21.04.2025 відмовлено узадоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Колєсніка І.А. про витребування доказів.

Позивач в судовому засіданні, призначеному на 21.04.2025, та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначили, що позивач ніколи не ухилявся від сплати аліментів, заборгованість виникла не з його вини. Так, з 2016 року по весну 2019 року він працював у ФОП ОСОБА_5 і аліменти відраховувалися з його заробітної плати, з жовтня 2022 року проходив військову службу і отримував грошове забезпечення, з якого повинні були сплачуватися аліменти. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, отримав тяжку травму, пов`язану із захистом Батьківщини, внаслідок чого у квітні 2023 року був звільнений з військової служби за станом здоров`я. У квітні 2024 року позивач влаштувався на роботу до СК «Писарівка», кілька місяців працював водієм вантажного автомобіля, однак, не зміг працювати у зв`язку із забороною лікарів, оскільки ця робота передбачала постійну тряску. На даний час ОСОБА_1 не працює, з огляду на стан його здоров`я та обмежені можливості для працевлаштування на території Золочівської об`єднаної територіальної громади, де він проживає. Враховуючи викладене, стверджували, що виникнення заборгованості по сплаті аліментів пов`язане з тяжкою хворобою позивача.

Пояснили, що державним виконавцем було обмежено позивача у праві керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів, про що ОСОБА_1 дізнався випадково, а також безпідставно накладено на позивача штраф.

Позивач зазначив, що внаслідок травми, отриманої в ході воєнних дій, йому було встановлено 2 групу інвалідності і ступінь втрати працезлатності 70%. Через рік після встановлення інвалідності, 10.11.2024, він пройшов повторний медогляд, в ході чого йому було встановлено 3 групу інвалідності, однак, ступінь втрати працездатності не змінилась. На даний час йому була призначена пенсія, яку він отримує лише три місяці, а одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з травмою, отриманою під час виконання обов`язків військової служби, він ще не отримав. Наразі ОСОБА_1 потребує грошей для лікування та реабілітації, та в силу свого стану здоров`я не має можливості погасити заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а також у зв`язку зі зміною сімейного стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів, і як наслідок погіршенням майнового стану ОСОБА_1 наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 ..

Представник відповідачки у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивачем не надано доказів утворення заборгованості по аліментам саме внаслідок тяжкої хвороби або інших істотних обставин, а також доказів погіршення його майнового стану. Стверджував, що позивач ухилявся від сплати аліментів, що підтверджується рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30.11.2016 про стягнення з ОСОБА_1 пені за несплату аліментів. Вказав, що в силу закону тягар утримання дітей розподіляється порівну між батьками, а відтак, відповідачка не повинна нести цей тягар самостійно. Крім того, зміна сімейного стану (реєстрація нового шлюбу та народження у позивача дитини у новій сім`ї) сталася понад 5 років назад, і весь цей час позивач не звертався з позовом про зменшення розміру аліментів з цих підстав. При цьому, заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла до отримання позивачем травми на військовій службі, збільшувалась. З огляду на викладене, а також беручи до уваги необхідність першочергового врахування інтересів дитини, на утримання якої повинні були сплачуватися аліменти, вважає, що зміна сімейного стану позивача та отримання травми під час військової служби не є підставою для звільнення його від сплати аліментів та зменшення частки аліментів, які сплачуються на утримання дитини ОСОБА_4 ..

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.12.2012 по справі № 2004/1961/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року.

27.05.2013 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 38161171 по виконанню виконавчого листа № 2004/1961/2012 від 21.01.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29.11.2012.

18.12.2017 виконавче провадження ВП № 38161171 було відновлено державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

29.05.2019 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , отримані у вигляді заробітної плати у ФОП ОСОБА_5 , відповідно до якої з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків належало проводити утримання в розмірі 70%, тобто, по 1/3 частині щомісячних платежів, та залишок до погашення заборгованості в сумі 72623,32 грн.

12.09.2023 державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 95687,31 грн у зв`язку з наявністю заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Виходячи зі змісту цієї постанови, розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 12.09.2023 складав 191374,61 грн.

28.02.2024 в.о. начальника Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримував дохід у військовій частині НОМЕР_1 . Зобов`язано здійснювати відрахування із сум доходів боржника, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 303516,00 грн, у т.ч. виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

20.05.2024 державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який на той час отримував дохід у Сільськогосподарському кооперативі «Писарівка». Зобов`язано здійснювати відрахування із сум доходів боржника, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 308989,92 грн, у т.ч. виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як вбачається зі змісту довідки-розрахунку по АСВП 38161171 та зазначених постанов державного виконавця, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2004/1961/2012 від 21.01.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 22.10.2022 складала 110115,82 грн, станом на 28.02.2024 - 303516,00 грн, станом на 20.05.2024 - 308989,92 грн, станом на 31.08.2024 - 293703,70 грн, у т.ч. залишок нестягнутих коштів по штрафу 92302,28 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтями 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Така заява може бути ним відкликана.

На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч.1 ст.195 СК України).

Згідно з ч. 4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбачених статтею 197 Сімейного кодексуУкраїни умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

В силу ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

В обґрунтування позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання дитини позивач зазначив про значне погіршення стану його здоров`я у зв`язку з пораненням, отриманим в ході воєнних дій при захисті Батьківщини, що викликало необхідність тривалого лікування і реабілітації; зменшення у зв`язку з цим ступеня працездатності на 70%; звільнення його спочатку з військової служби у зв`язку з непридатністю до неї (03.04.2023), а потім і з роботи у СК «Писарівка» (у 2024 році) у зв`язку з неможливістю працювати за станом здоров`я. Зазначені обставини позивач вважає такими, що зумовили погіршення його матеріального стану.

Крім того, позивач посилається на зміни у його сімейному стані - одруження його у 2015 році та народження у нього у 2019 році дитини в новому шлюбі, що свідчить про те, що наразі на його утриманні перебувають дружина, яка не працює, та ще одна неповнолітня (малолітня) дитина.

Також позивач стверджує про неправомірне, на його думку, нарахування державним виконавцем аліментів на утримання однієї дитини ( ОСОБА_4 ) після досягнення повноліття другою донькою ( ОСОБА_3 ) у розмірі (однієї четвертої) замість 1/6 (однієї шостої) частки доходів, та безпідставне накладення на нього штрафу державним виконавцем, що сприяло накопиченню заборгованості по аліментам.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій постанов державного виконавця та довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів почала формуватися задовго до отримання ним травми в ході воєнних дій та звільнення зі служби, зокрема, станом на 29.05.2019 становила 72623,32 грн, станом на 22.10.2020 - 110115,82 грн, станом на 01.04.2023 181388,99 грн.

Крім того, як вбачається з наданої представником відповідачки копії заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 30.11.2016 по справі № 613/333/16-ц, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2004/1961/2012 існувала станом на 01 жовтня 2016 року і складала 19664,70 грн.

Доказів звернення до суду з позовом про розстрочення або відстрочення сплати заборгованості по аліментам у відповідності до ст.197 СК України позивачем не надано.

Також, слід відмітити, що позивачем не надано доказів звернення до своїх роботодавців з питання здійснення відрахувань по аліментам із його заробітної плати, як це передбачено ч.1 ст.187 СК України, а також доказів інформування державного виконавця про зміни місця роботи позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для повного звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам у сумі 291691,56 грн.

Судом встановлено, що 06.03.2015 ОСОБА_1 укладено шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 06.03.2015 (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.28).

Як вбачається зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2022 № 286, ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу по мобілізації з 26.10.2022 (а.с.48).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023, солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 08.11.2022 по 13.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Бахмут Донецької області (а.с.31).

Відповідно до довідки № 6214 від 21.11.2022 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків та перебував на стаціонарному лікуванні з 14.11.2022 по 21.11.2022 (а.с.37).

Як вбачається зі свідоцтва про хворобу № 1412 від 24.02.2023, складеного госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_4 , затвердженим Регіональною ВЛК 28.02.2023, ОСОБА_1 згідно з наданою медичною документацією та довідкою про обставини травми № 3021 від 17.02.2023 під час артилерійського обстрілу поблизу н.п. Бахмут 13.11.2022 отримав МВТ : проникаючу сліпу хребтову травму з вхідним отвором в поперековій ділянці, забій корінців кінського хвоста, пневморахіс, перелом остистих відростків L2, L4, L5, стороннє тіло металевої щільності у хребтовому каналі на рівні L5-S1, стороннє тіло металевої щільності паравертебрального канала зліва на рівні L5, стороннє металеве тіло на рівні L5-S1, стороннє тіло лівої нирки, багатовідламковий перелом лівої клубної кістки.

Лікувався на етапах евакуації, виконані операції : 15.11.2022 лямінектомія L5, видалення металевого уламку на рівні L5, пластика ТМО; 29.11.2022 видалення стороннього тіла лівої нирки.

Перебував на обстеженні та лікуванні : з 14.11.2022 по 21.11.2022 КП «ДОКЛ ім. Мечнікова», з 22.11.2022 по 16.12.2022 КНП «ОКЛ Івано-Франківської ОР».

Травма тяжка. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Постанова ВЛК про придатність до військової служби непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.30).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Е-14662 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова «ДОР», ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі вказаного медичного закладу з 14.11.2022 по 21.11.2022, де йому 15.11.2022 було проведено операцію ляміенктомія Л5, видалення металевого уламку на рівні Л5, пластика ТМО.

Рекомендовано при виписці продовження лікування та обсетеження хірурга, невролога; ЛФК, масаж, фізіопроцедури; санаторно-курортне лікування; обмеження фізичних навантажень, осьових навантажень, підняття ваги до 3 кг; продовження антибіотикотерапію; догляд за раною (а.с.34).

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 25750/2022 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з 22.11.2022 по 16.12.2022. Виписаний 25.11.2022 з поліпшенням. Рекомендовано : обмеження фізичного навантаження протягом 30 днів; еластине бинтування лівої нижньої кінцівки; нормовен, канефрон (а.с.32-33).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 661 КНП «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні вказаного закладу з 01.08.2024 по 09.08.2024, з діагнозом : наслідки МВТ (13.11.2022) і сліпих уламкових поранень поперекової ділянки з забоєм корінців кінського хвоста у вигляді консолідованих багатоуламкових переломів лівої клубної кістки та остистих відростків L2-L4 хребців, стороннього тіла ділянки ліовї клубної кістки. Стан після лямінектомії та видалення металевого уламку на рівні L5, видалення стороннього тіла лівої нирки (15.11.2022), 29.11.2022), поперековий остеохондроз, спонділартроз, остеорартоз кульшових суглобів ІІ ступеня з больовим та коренцевим синдромом

Лікувальні рекомендації санаторно-курортне лікування (а.с.35).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 704558 від 18.10.2023, ОСОБА_1 встановлено інвалідність 2 групи з 10.10.2023 (ураження опорно-рухового апарату), висновок про умови та характер праці протипоказана важка фізична праця, нахили, повороти тулуба, тривале перебування на ногах; рекомендовані заходи щодо встановлення працездатності «Д» нагляд, стаціонарне лікування в травматологічному відділенні, санаторно-курортне лікування (а.с.36).

Згідно з довідкою КНП «Обласний центр медико-соціальної експертизи» серії 12ААА № 053393 від 06.11.2023, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 70% одноразово (а.с.36).

Відповідно до посвідчення від 12.01.2024, виданого Управлінням соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації, та посвідчення серії НОМЕР_5 від 25.04.2024, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, особою з інвалідністю 2 групи (а.с.10).

З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, та оглянутого судом у судовому засіданні оригіналу довідки МСЕК ОСОБА_1 11.10.2024 пройшов повторний медичний огляд, і за результатами огляду йому було встановлено 3 групу інвалідності. Разом з тим, ступінь втрати працездатності не змінився.

Як вбачається зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 № 212, а також довідки військової частини НОМЕР_1 від 7903/ФЕС від 16.10.2024, ОСОБА_1 звільнений зі списків особового складу вказаної військової частини з 03.04.2023 за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК.

Виходячи зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 № 212, ОСОБА_1 при звільненні підлягали виплаті : щомісячна премія в розмірі 523% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, за військове звання та надбавка за вислугу років з 01 по 03 квітня 2023 року, а також грошова компенсація за невикористані основні відпустки : за 2022 рік в кількості 5 діб пропорційно прослуженому часу, за 2023 рік в кількості 30 діб пропорційно прослуженому часу, а також грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік.

Як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні, виплат, які належали йому при звільненні з військової служби, він не отримав, як і грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю.

Як вбачається з повідомлення Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» на адресу головного державного виконавця Богодухівського ВДВС у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 80 від 10.10.2024 та звітів про здійснені відрахування та виплати, ОСОБА_1 працював у вказаному підприємстві з травня по вересень 2024 року, звільнений з СК «Писарівка» 30 вересня 2024 року, у зв`язку з чим виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржнпика у ВП № 38161171 призупинено з 01 жовтня 2024 року.

Згідно з цими звітами та повідомленням, з ОСОБА_1 утримувались аліменти у розмірі 50% заробітку (доходу) (за вирахуванням податків і зборів), у т.ч. утримано аліментів : у травні 2024 року 1921,94 грн, борг 1921,24 грн, у червні 2024 року 1692,51 грн, борг 1692,52 грн, у липні 2024 року 4226,37 грн, борг 4226,37 грн, у серпні 2024 року 4054,36 грн, борг 4054,36 грн, у вересні 2024 року 5403,17 грн, борг 5403,17 грн, всього утримано аліментів 17298,35 грн, коштів на погашення боргу 17298,36 грн.

Станом на 01 жовтня 2024 року сума боргу складає 291691,56 грн. (а.с. 39, 41-45).

Згідно з поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні, з Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» він звільнився у зв`язку з тим, що за станом здоров`я не міг переносити робоче навантаження, а також у зв`язку із забороною лікарів.

Відповідно до довідки ГУПФУ в Харківській області від 29.10.2024 № 456 ОСОБА_1 станом на 29.10.2024 ніяких виплат не отримує (а.с.38).

Як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні, після цього йому була призначена пенсія по інвалідності, яку на момент розгляду справи він отримує протягом 3 місяців.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт отримання ОСОБА_1 мінно-вибухової травми, яка за висновком військово-лікарської комісії була визнана тяжкою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, а також перенесення позивачвем у зв`язку з цим двох оперативних втручань та подальшого стаціонарного лікування, після чого він був визнаний непридатним до військової служби та 03.04.2023 був звільнений з військової служби, втративши джерело доходу.

Крім того, матеріалами справи підтверджено втрату ОСОБА_1 професійної працездатності на 70%, наявність медичних протипоказань до важкої фізичної праці та окремих видів трудових навантажень, відображених у медичних довідках.

З огляду на викладене, наявними матеріалах справи підтверджено обмеження позивача у можливості працевлаштування внаслідок тяжкої травми, що сприяло збільшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Враховуючи зазначені обставини, а також положення ч.1 ст.13 ЦПК України щодо меж судового розгляду, суд, у відповідності до ст.197 СК України, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 03.04.2023 (з моменту звільнення з військової служби) по дату, на яку сформувалася сума заборгованості, що зазначена ОСОБА_1 у позовних вимогах (291691,56 грн) 01.10.2024.

Визначаючи суму заборгованості, від сплати якої звільянється позивач, суд зазначає, що відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця, станом на 01.04.2023 розмір заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів складав 181388,99 грн, станом на 01.09.2023 - 191374,61 грн, а станом на 01.10.2024, відповідно до повідомлення СК «Писарівка», заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.10.2024 становила 291691,56 грн.

При цьому, до складу цієї загальної суми заборгованості була включена сума штрафу в розмірі 95687,31 грн.

Отже, з урахуванням проведених позивачем часткових сплат та накладеного штрфу, сума власне заборгованості за період з 03.04.2023 по 01.10.2024, від якої слід звільнити позивача, становить 14615,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, постановою державного виконавця від 12.09.2023 накладено на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 95687,31 грн.

Зазначений штраф нараховано виходячи з суми заборгованості, яка існувала на 01.09.2023 - 191374,61 грн.

Як пояснили позивач та його представник у судовому засіданні, вказана постанова державного виконавця про накладення штрафу ОСОБА_1 не оскаржена.

Беручи до уваги викладене, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від повної сплати штрафу в розмірі 95687,31 грн, як просить позивач, разом з тим, слід звільнити ОСОБА_1 від сплати штрафу в частині, яка відповідає 50% заборгованості за період з 03.04.2023 по 01.09.2024 4992,81 грн.

З огляду на викладене, слід звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів у загальному розмірі 19608,07 грн.

Щодо позовних вимог про зменшення частки аліментів, що стягуються на утримання дітей за виконавчим листом № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (ч. 2 ст. 182 СК України).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Як вбачається з довідки-рохрахунку державного виконавця, з 23.10.2020 з ОСОБА_4 стягується аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі (однієї четвертої) заробітку (доходу), а не 1/3 (однієї третьої) частини доходу (заробітку) на двох дітей, як помилково стверджує позивач.

Суд зауважує, що позивачем доведено факт зміни його сімейного стану після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме укладення ним шлюбу 06.03.2015 та народження у нього сина ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Такі обставини є самостійною підставою для звернення до суду з позовом про перегляд розміру аліментів та підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів в розумінні ст. 182 СК України

При цьому, в сукупності з погіршенням стану здоров`я позивача, що також підтверджено належними та допустимими доказами та у свою чергу негативно впливає на можливість отримання ним доходу, вказані обставини свідчать про погіршення матеріального стану позивача після постановлення судом рішення про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, беручи до уваги зміни сімейного та майнового стану, стану здоров`я ОСОБА_1 , суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2004/1961/2012 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з (однієї четвертої) частки доходу до 1/5 (однієї п`ятої) частки усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, виходячи з необхідності дотримання інтересів дитини, яка потребує матеріальної підтримки не лише з боку матері, а й з боку батька, незалежно від наявності у останнього інших дітей та нової сім`ї, а також беручи до уваги, що позивач наразі отримує пенсію, і не надав доказів того, що його дружина не працює та не отримує доходів, суд не вбачає за можливе зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_9 , до 1/6 (однієї шостої) частки доходу.

За встановлених обставин, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання дитини також підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат не надано, у зв`язку з чим, у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4, 10-13, 76-81, 141, 212, ч.1 ст.223, ст.ст.263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що стягуються на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області, в розмірі 19608,07 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісім грн. 07 коп), у т.ч. штрафу на суму 4992,81 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві грн. 81 коп).

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з (однієї четвертої) частини доходу (заробітку) до 1/5 (однієї п`ятої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя О.С. Сеник