Єдиний унікальний номер судової справи 473/4881/24
Номер провадження 22-ц/812/686/25
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

12 травня 2025 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боровика І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_2 , яке подане його представником адвокатом Боровиком Ігорем Васильовичем, про надання сторонам строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 27 вересня 2019 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Вознесенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

В період з 2018 року по 2021 рік подружжя проживали у квартирі позивача у місті Вознесенськ.

Після погіршення подружніх відносин, ОСОБА_1 покинув помешкання і виїхав у невідомому напрямку.

Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що виникали сварки та непорозуміння. Також сторони мають різні погляди з приводу вирішення сімейних проблем.

За вказаних обставин, позивач вважала, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Окрім того зазначала, що на примирення не згодна.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила шлюб, зареєстрований 27 вересня 2019 року у Вознесенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис №186, розірвати.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 27 вересня 2019 року у Вознесенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №186, розірвано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя. Подружні відносини припинені та сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2024 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Боровика І.В., посилаючись на порушення міськрайонним судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення міськрайонного суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про закриття провадження у справі.

Також, апеляційна скарга містить клопотання про надання сторонам строку на примирення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції від 12 травня 2025 року, адвокат Боровик І.В., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_1 , підтримав доводи, викладенні в апеляційній скарзі, та просив скасувати рішення міськрайонного суду та ухвалити у справі нове рішення, яким закрити провадження у даній справі. Представник відповідача також підтримав клопотання про надання сторонам строку на примирення та вважав можливим примирення та збереження шлюбу.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Діючи через свого представника адвоката Берікул Л.В., позивач подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, зокрема, зазначала, що категорично проти як примирення, так і проти збереження подружніх відносин.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 , яке подане його представником адвокатом Боровиком І.В., про надання сторонам строку на примирення необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шість місяців, крім випадків, передбачених ч.2 ст.111 СК України.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц (провадження №61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування ст.111 СК України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі за №206/3459/16-ц (провадження №61- 21621св17).

Також, слід зазначити, що суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, суд апеляційної інстанції повинен оцінити: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу та ухвалення оскаржуваного судового рішення; причини неподання відповідачем клопотання про надання строку на примирення в суді першої інстанції; вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 у позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу категорично заперечувала проти збереження шлюбу та надання строку для примирення.

Також, з доводів апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, убачається, що відповідачу щонайменше з 07 січня 2025 року було відомо про ухвалення міськрайонним судом рішення про розірвання шлюбу.

Між тим, станом на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції (12 травня 2025 року) матеріали справи не містять будь яких відомостей щодо примирення сторін та відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що він намагався зберегти шлюб. Тобто, протягом тривалого часу (більше чотирьох місяців) сторони по справі, у разі наявності взаємного бажання до примирення, мали достатній час для налагодження взаємовідносин та примирення подружжя.

Таким чином, взявши до уваги інтереси як позивача, так і відповідача, врахувавши позицію позивача у справі з приводу вищевказаного клопотання, тривалий час розгляду справи, протягом якого сторони мали можливість примиритися, а також те, що надання строку на примирення є правом суду, а не його обов`язком, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 , яке подано його представником адвокатом Боровиком І.В., про надання строку для примирення задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів також наголошує, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є безумовною підставою для надання судом строку для примирення.

Керуючись ст.111 СК України, ст.ст.240,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 , яке подане його представником адвокатом Боровиком Ігорем Васильовичем, про надання сторонам строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 13 травня 2025 року