справа № 487/7329/24 провадження №2/489/1595/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою

встановив:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 23.08.2024 справу передано до Ленінського (на теперішній час після зміни найменування «Інгульський») районного суду міста Миколаєва, який в свою чергу ухвалою від 22.01.2015 передав справу до Центрального районного суду міста Миколаєва, який ухвалою від 12.02.2025 передав справу за підсудністю до Ленінського (на теперішній час - Інгульський) районного суду міста Миколаєва, з позовом, після уточнення якого остаточно просив стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 86805,71 грн., витрати на проведення оцінки вартості майнової шкоди в розмірі 6000,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06.06.2024 о 13:20 год., в м.Миколаєві на перехресті вул. 6 Слобідська та вул.Погранична, з вини відповідача, який керував транспортним засобом Dodge Journey, державний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) в результаті якої механічних пошкоджень зазнали транспортні засоби в т.ч. транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача.

Вина відповідача в ДТП підтверджена постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2024, яка набрала законної сили.

Внаслідок ДПТ належний позивачу автомобіль марки Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , отримав ряд значних механічних пошкоджень та відповідно до звіту № 111-24 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля, складеного 18.06.2024, вартість матеріального збитку становить 235053,71 грн.

Відповідно до інформації з сайту Моторно транспортного страхового бюро України (далі МТСБУ), яка знаходиться у відкритому доступі, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 не була застрахована.

Посилаючись на наведені обставини та положення статей 1187, 1192 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки у повному обсязі, а також витрати понесені на оцінку вартості майнової шкоди.

Крім майнової шкоди, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в погіршенню його стану здоров`я, порушення звичних умов життя, а автомобіль був єдиним майном, що лишилося йому від покійного батька, як пам`ять, як спогад про нього, і тепер був практично знищений діями відповідача. При неодноразових зверненнях до ОСОБА_2 заплатити грошові кошти за ремонт автомобіля, чув лише відмову, тому дуже переживав та хвилювався. У зв`язку із цим, заподіяну відповідачем моральну шкоду оцінює в 20000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

02.12.2024 позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої просить зменшив до 86805,71 грн., так як отримав страхове відшкодування частини заподіяного збитку в розмірі 148248,00 грн.

Ухвалою Ленінського (на теперішній час - Інгульський) районного суду міста Миколаєва від 07.03.2025 (суддя Коваленко І.В.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в системі «Електронний суд» та отримав позовні матеріали та ухвалу про відкриття провадження у справі відповідно 06.03.2025 та 13.03.2025, а також скористався послугами адвоката Ниркова Є.В., з яким 15.04.2025 уклав договір про надання правової допомоги.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався. Разом з тим, 18.04.2025 представник відповідача надав до суду клопотання про долучення доказів на підтвердження представника відповідача Перерви Д.В. при розгляді справи, а також копію висновку за Звітом № 58-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , складеного 24.07.2024 ФОП ОСОБА_3 на замовлення МТСБУ, та роздруківки зарахування ОСОБА_1 відшкодування збитків МТСБУ.

22.04.2025 позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема, довідки про зарахування коштів на його картковий рахунок від МТСБУ від 18.04.2025 та копію звіту №111-24 про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , який було передано відповідачу через Viber, так як наданий відповідачем Звітом № 58-24 на думку позивача є сумнівним.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 06.06.2024 о 13 год. 20 хв. в м. Миколаїв, на перехресті вул. 6 Слобідська та вул. Погранична водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Dodge Journey з державним номерним знаком НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу та допустив зіткнення з рухаючимся по головній дорозі транспортним засобом Mitsubishi Lancer з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 після чого відбулось перекидання транспортного засобу Dodge Journey з послідуючим неконтрольованим рухом на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом Jeep Compass з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , яка знаходилась в стані стоянки, після чого зіткнувся з стоячим по заду транспортним засобом Ford Transit з державним номерним знаком НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 . В результаті ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.07.2024 у справі № 487/5215/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Dodge Journey з державним номерним знаком НОМЕР_1 застрахована не була, що підтверджується даними сайту МТСБУ, доступ до якого є вільним.

Транспортний засіб Mitsubishi Lancer з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 208, та до цього належав його батьку ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідність власника вказаного транспортний засіб було застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується полісом № 220133425, відомості про який внесені до бази даних МТСБУ.

Звітом № 111-24 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, складеного 18.06.2024 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , позивач підтвердив, що вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату оцінки 05.06.2024 становить 235053,71 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 448258,00 грн. (без врахування ПДВ).

Із позову вбачається, що заподіяна позивачу майнова шкода відшкодована МТСБУ в розмірі 148248,00 грн., інша частина 86805,71 грн. не відшкодована. У зв`язку із цим позивач вважає, що така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Фактичне отримання страхового відшкодування від МТСБУ в сумі 148248,00 грн. позивач підтвердив довідкою ПриватБанку від 18.04.2025, згідно якої фактичне відшкодування проведено 28.08.2024 на рахунок позивача.

Позивач також вважає, що відповідач як винуватець ДТП, внаслідок якої пошкоджено його транспортний засіб, має здійснити йому відшкодування моральної шкоди, яку оцінив в 20000,00 грн.

Як слідує із клопотання представника відповідача від 18.04.2025, із Звітом № 111-24 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку від 18.06.2024, відповідач не погодився та надав Звіт № 58-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складений ФОП ОСОБА_3 24.07.2024 на замовлення МТСБУ.

Згідно висновку за Звітом № 58-24 від 24.07.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату ДТП 06.06.2024 становить 190248,00 грн. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу дорівнює 606485,06 грн. (з урахуванням ПДВ в запчастинах).

Позивач вважає висновок за Звітом № 58-24 від 24.07.2024 сумнівним, оскільки у вказаному висновку зазначено, що транспортний засіб на час складання висновку не було розібрано, хоча фактично транспортний засіб був розібраний, так як оцінювач ОСОБА_7 здійснив оцінку раніше. Крім того, в Звіті № 58-24 наведена неправдива інформація про присутність власника КТЗ ОСОБА_6 під час його огляду, так як на той час він був мертвим (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Тому підпис власника ОСОБА_8 є підробленим. Також оцінювач ОСОБА_3 не проводив власної фотофіксації КТЗ, а скористався фотографіями зі Звіту № 111-24, складеного ОСОБА_7 .

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини перша та четверта статті 23 ЦК України).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР)).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону № 85/96-ВР).

Згідно з статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Відповідно до статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що внаслідок ДТП, яка відбулася 06.06.2024, винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2 та вина якого встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, через що його вина, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, не потребує додаткового доказування.

При визначенні розміру заподіяної позивачу майнової шкоди, яку сторони підтвердили: позивач Звітом № 111-24 від 18.06.2024; відповідач Звітом № 58-24 від 24.07.2024, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України )

Відповідно частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша). Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (частина друга). Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частина третя). Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи (частина четверта).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Як встановлено судом та підтверджується наданими сторонами звітами суб`єктів оціночної діяльності:

- замовником наданого позивачем ОСОБА_1 . Звіту №111-24 від 18.06.2024, який складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , був ОСОБА_6 . Із яким, як вказано у Звіті, 06.06.2024 був укладений договір на проведення оцінки автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Із доданого до цього Звіту Протоколу огляду колісного транспортного засобу вбачається, що його складено в присутності ОСОБА_6 . Також в Звіт № 111-24 зазначено дату оцінки та дату ДТП - 05.06.2024. Вартість матеріального збитку власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за вказаним звітом становить 235053,71 грн., а вартість відновлювального ремонту дорівнює 448258,00 грн.;

- замовником наданого відповідачем ОСОБА_2 . Звіту № 58-24 від 24.07.2024, який складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , було МТСБУ. Датою оцінки та датою ДТП в звіті вказано 06.06.2024. Із доданого до цього звіту Протоколу технічного огляду КТЗ вбачається, що власником транспортного засобу вказано ОСОБА_6 , а протокол складено в присутності довіреної особи ОСОБА_1 . Вартість матеріального збитку власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за цим звітом становить 190248,00 грн., а вартість відновлювального ремонту дорівнює 606485,06 грн.

При цьому фото пошкодженого транспортного засобу є ідентичними до обох звітів, тобто стосуються одного і того ж автомобіля.

Надаючи оцінку наведеним звітам, суд приймає до уваги Звіт № 58-24 від 24.07.2024, наданий відповідачем, який хоч і складений пізніше Звіту № 111-24 від 18.06.2024, але як слідує із цього звіту огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено в присутності позивача ОСОБА_1 , про що свідчить підпис останнього на протоколі, зауваження до якого його відсутні. Заперечень про неналежність йому підпису в протоколі позивач не навів та із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи до суду не звертався. Обмежився лише в клопотанні від 22.04.2025 посиланням на сумніви щодо його достовірності.

При цьому, суд відхиляє твердження позивача про проведення огляду оцінювачем ОСОБА_3 транспортного засобу в присутність його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно підроблення підпису останнього, оскільки це спростовується доданим протоколом технічного огляду КТЗ, доданого до звіту.

Разом з тим, на відміну від Звіту № 58-24, Звіт № 111-24 від 18.06.2024, який наданий позивачем, містить замовника ОСОБА_6 , в присутності якого було проведено технічний огляд КТЗ. Тобто в присутності особи, яка на момент технічного огляду була мертва. Також, датою ДТП пригоди у звіті позивача вказано - 05.06.2024, що в сукупності ставить під сумнів достовірність цього звіту. При цьому, суд звертає увагу, що повний звіт було надано позивачем лише з клопотанням від 22.04.2025 (доданий до пазова звіт не є повним).

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 28.08.2024 на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ здійснило позивачу страхове відшкодування в сумі 148248,00 грн. Тобто виходячи з оцінки вартості заподіяної майнової шкоди, підтвердженої Звітом №58-24 від 24.07.2024, який складно на замовлення МТСБУ.

Отриману від МТСБУ суму страхового відшкодування позивач не оскаржує та вимог до МТСБУ не заявляв.

У зв`язку із встановленим вище, наданий позивачем Звіт № 111-24 від 18.06.2024 суд в якості доказу відхиляє.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, у зв`язку із недостатністю страхового відшкодування для повного відшкодування завданої позивачу шкоди відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

За такого, позовна вимога про стягнення з відповідача майнової шкоди є правомірною та підлягає задоволенню частково в розмірі 42000,00 грн. (190248,00 148248,00), який є доведеним належними та допустимий доказами. У іншій частині задоволення вказаної позовної вимоги слід відмовити через недоведеність.

Так як при визначенні розміру заподіяної майнової шкоди суд відхилив як доказ Звіт № 111-24 від 18.06.2024, відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності в сумі 6000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією ПриватБанку № 0.0..1 від 07.06.2024.

При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Моральну шкоди позивач обґрунтовував душевними стражданнями, яких зазнав у зв`язку із фактичним знищенням відповідачем його автомобіля, який дістався у спадок після смерті батька і був для нього як пам`ять про нього, а також шкодою завданою його здоров`ю, порушенням звичних умов життя.

За положеннями частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, суд вважає вимогу позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди правомірною, але не погоджується із розміром шкоди яку позивач заявив до стягнення, оскільки позивачем не доведено погіршення його здоров`я внаслідок ДТП та пошкодження транспортного засобу, а тому з ураховуючи обставини справи, істотність вимушених змін у житті позивача, характеру, тривалості та обсягу заподіяних йому моральних страждань, в тому числі через пошкодження майна, яке лишилося після смерті його батька, та вартості пошкодження майна, а також урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає достатнім розміром компенсації позивачу моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3561,80 грн. (2350,60 грн. за вимогу про стягнення майнової шкоди + 1211,20 грн. за моральну шкоду).

На момент звернення позивача до суду ціна позову складала 255053,71 грн. (235053,71 + 20000,00).

Після зменшення позовних вимог ціна позову склала 106805,71 грн. (86805,71 + 20000,00).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на момент звернення до суду з позовом позивач мав сплати судовий збір в сумі 2550,53 грн.

Після зменшення позивачем розміру позовних вимог судовий збір склав 1211,20 грн., тобто в межах мінімального розміру, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, так як позов задоволено частково в сумі 50000,00 грн. (42000,00 + 8000,00) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 566,96 грн. (1211,20 х 46,81%).

Надмірно сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2350,60 грн. (3561,80 1211,20) підлягає повернення позивачу за його клопотанням відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42000,00 грн. майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 8000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 566,96 грн. (п`ятсот шістдесят шість гривень 96 коп.).

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмови.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складено 12.05.2025.

Суддя І.В.Коваленко