Провадження №6/333/135/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 року ОСОБА_2 , в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий лист №333/10438/23, виданий 22.11.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, таким, що не підлягає виконанню, повернути вказаний виконавчий лист до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року частково задоволені позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судовий збір в розмірі 1 980,79 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 року у вказаному судовому рішенні виправлено описку в другому та третьому абзаці: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 31 256,60 грн. та судовий збір в розмірі 1 727,96 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05.11.2024 року апеляційну скаргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишено без задоволення, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року - без змін.

23.02.2025 року ОСОБА_1 в добровільному порядку виконала рішення суду, а саме: сплатила на надані банком реквізити 32 984,56 грн., з яких: 31 256,60 грн. борг; 1 727,96 грн. судовий збір.

Водночас, 01.05.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. на підставі виконавчого листа №333/10438/23, виданого 22.11.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, відкрито виконавче провадження №77918636 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судового збору в розмірі 1 980,79 грн.

Тобто, після того як ОСОБА_1 добровільно сплатила заборгованість за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» пред`явило виконавчий лист №333/10438/23 приватному виконавцю Скалибогу О.С.

В судове засідання представник АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, остання надала заяву про розгляд заяви без її участі та участі заявника.

Керуючись ч. 4 ст. 432 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності стягувача і боржника на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року частково задоволені позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судовий збір в розмірі 1 980,79 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року від 21.05.2024 року у вказаному судовому рішенні виправлено описку в другому та третьому абзаці резолютивної частини рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року по справі №333/10438/23 та викладено їх в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) заборгованість за кредитним договором від 05.02.2020 року у сумі 31256 (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 96 коп. судового збору.»

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05.11.2024 року апеляційну скаргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишено без задоволення, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року - без змін.

22.11.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано позивачу виконавчий лист №333/10438/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судового збору в розмірі 1 980,79 грн.

Листом №Л-154/КЕП від 19.02.2025 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомило ОСОБА_1 реквізити банку.

23.02.2025 року, на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року, ОСОБА_1 в добровільному порядку сплатила на надані банком реквізити 32 984,56 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.1 від 23.02.2025 року.

В листі АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №Л-241/КЕПвід 21.03.2025 року зазначено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024 року не було визнано незаконним нарахування банком заборгованості у розмірі 48 563,59 грн., а тому відсотки не підлягають списанню (аналюванню). Станом на 20.03.2025 року сума до повного погашення по карті №622367 з урахуванням нарахованих відсотків становить 18 263,03 грн.

Листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №Л-360/КЕП від 11.04.2025 року, ОСОБА_1 відмовлено у закритті рахунку, так як станом на 11.04.2025 року остання має заборгованість в розмірі 18 263,03 грн.

Відповідно до листа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №БТ/Е-3031 від 24.04.2025 року, 23.02.2025 року ОСОБА_1 на користь банку було сплачено визначену судовим рішенням суму, а саме: 32 984,56 грн., залишок боргу було списано.

Згідно з довідкою про заборгованість, станом на 21.04.2025 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість.

01.05.2025 року на підставі виконавчого листа №333/10438/23 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77918636 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судового збору в розмірі 1 980,79 грн. Згідно заяви стягувача борг складає 18 263,03 грн.

Крім того, 01.05.2025 року приватним виконавцем Сколибогом О.С. винесено постанови про стягнення з ОСОБА_1 : мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 500,00 грн.; основної виногороди приватного виконавця в розмірі 1 826,30 грн.

05.05.2025 року постановою приватного виконавця Сколибога О.С. визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 200,00 грн.

Того ж дня, постановою приватного виконавця Сколибога О.С. накладено арешт на всі грошові рахунки ОСОБА_1 , що містяться на рахунках банківських установах у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 20 789,33 грн.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену прийого оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково узв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Також, з аналізу вказаної правової норми вбачається, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, законодавець пов`язує лише з тим, що: 1) виконавчий лист було видано помилково або 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що непідлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд упостановах: від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц, провадження №61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20, провадження №61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, від 31 жовтня 2024 року у справі № 824/2/22, та інших.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що судом було допищено описку при виготовленні виконавчого листа №333/10438/23, а саме: сума заборгованості за кредитним договором зазначена - 35 836,60 грн., замість 31 256,60 грн., сума судового збору зазначена - 1 980,79 грн., замість 1 727,96 грн.

Також, судом встановлено факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 32 984,56 грн. (31 256,60 грн. сума боргу, 1 727,96 грн. сума судового збору) на рахунок, реквізити якого надано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у листі №Л-154/КЕП від 19.02.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.1 від 23.02.2025 року, з призначенням платежу: «на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 у справі №333/10438/23 ОСОБА_1 , ».

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 23.02.2025 року добровільно, тобто до пред`явлення виконавчого листа №333/10438/23 для примусового виконання, фактично виконала рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року, суд дійшов до висновку, що заява в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню на підставі норм ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як вбачається з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги заявника про повернення до суду в матеріали справи виконавчий лист, оскільки вчинення таких дій належить до дискреційних повноважень приватного виконавця, а суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження приватного виконавця.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 12, 18, 81, 431-432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист по справі №333/10438/23, виданий 22.11.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором від 05.02.2020 року у розмірі 35 836,60 грн. та судовий збір в розмірі 1 980,79 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.05.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод