Справа № 2-2662/10
Провадження № 6/522/184/24
УХВАЛА

06 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Морозової О.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою, по якій просили суд замінити стягувача сторону у виконавчому провадженні з ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.04.2010 року задоволено позов ПАТ «Імексбанк». 02.06.2020 року ухвалою замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (код ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт». 06.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». В звязку з чим, заявник просить про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Сторони у судові засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Згідно з ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.04.2010 року задоволено позов ПАТ «Імексбанк», та суд стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість а кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року, яка складає 6 724,39 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року становить 53 727,88 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 53,04 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 423,79 грн.; пеню за кредитом 671,79 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 5 367,60 грн.; пеню за відсотками 1,53 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 12,22 грн.; а також судові витрати у розмірі 715,32 грн.

На виконання вказаного рішення, було видано виконавчі листи, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження.

31.02.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №126 та Договір про відступлення прав вимоги №126/1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року та укладеними договорами забезпечення, перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (код ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (код , місцезнаходження: 61183, м.Харків, вул. Дружби Народів, 228Б) у виконанні рішення суду по цивільні справі №2-2662/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року у сумі 6 724,39 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року становить 53 727,88 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 53,04 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 423,79 грн.; пеню за кредитом 671,79 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 5 367,60 грн.; пеню за відсотками 1,53 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 12,22 грн.; а також судові витрати у розмірі 715,32 грн.

В подальшому, 06.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 001/06/12, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими Кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 59311847 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 було завершено в Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Так, 27.11.2021 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст.37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Згідно з ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язково тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», а тому вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінрайт Еліт Фінанс» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи, що виконавче провадження № 59311847 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 було завершено в Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), можна зробити висновок, що даний виконавчий лист №2-2662/10 було втрачено.

При цьому, відсутність виконавчого листа, позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів зазначеної у рішенні суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі №6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Втрата виконавчого листа по цивільній справі №2-2662/10 унеможливлює виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2010 року.

Відповідно до п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершена стадія судового провадження та примусове виконання рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov vs Ukraine) від 15.10.2009 р. (заява №40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Згідно з статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 2а-12192/09/0470, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10 від 31 січня 2019 року у справі № 490/9519/15-ц.

За таких обставин, враховуючи те, що рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі щодо боржника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 258-260, 353, 433,442,512,514, пп. 17.4 п.17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (код ЄДРПОУ 40997279, місцезнаходження: 61183, м.Харків, вул. Дружби Народів, 228Б) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2) у виконанні рішення суду по цивільні справі №2-2662/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №13-18/008-ЕХ-13 від 15.09.2008 року у сумі 6 724,39 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року становить 53 727,88 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 53,04 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 423,79 грн.; пеню за кредитом 671,79 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 5 367,60 грн.; пеню за відсотками 1,53 дол. США, що за курсом НБУ на 11.11.2009 року складає 12,22 грн.; а також судові витрати у розмірі 715,32 грн.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-2662/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, щодо боржника ОСОБА_2 , згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2010 року.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-2662/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» стягнення грошової суми у розмірі 53727,88 грн., згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2010 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя