ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4863/25 Справа № 2-1405/11 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевької Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання: Гвоздєва М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №2-1405/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Світоч» публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання, ухвалене у складі судді Федоріщева С.С., -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Світоч» ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на втрату виконавчого документу та пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, які не залежали від стягувача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 рокуу задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду АТ «Універсал Банк»звернулось з апеляційною скаргою в якій, вважає вказану ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлена на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи, також наявних доказів, просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким подану заяву задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказів наявних в матеріалах справи, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому розгляду справи. Зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що місцезнаходження вищевказаного виконавчого документа стягувачу не відоме, в матеріалах наглядової справи оригінал виконавчого листа та документи, які б свідчили про його повернення стягувачу - відсутні, що підтверджується актом про проведення перевірки оригіналів документів №6846 від 22 липня 2024 року. Окрім цього, судом не взято до уваги той факт, що в матеріалах наглядової справи відсутні докази направлення стягувачу копії постанови про закінчення виконавчого провадження, що передбачено ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник заявника в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя перебувала цивільна справа №2-1405/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Світоч» ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 вересня 2011 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором про відкриття валютної кредитної лінії №2.10-04/07-КЛ від 23 липня 2007 року, станом на 22 березня 2011 року у розмірі 166 027,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 1 319 537,56 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат та витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи.

28 березня 2012 року державним виконавцем Дарницького районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №31887273 з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ).

28 квітня 2014 року державним виконавцем Дарницького районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві у виконавчому провадженні №31887273 з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

17 квітня 2014 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43019474 з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ).

03 жовтня 2018 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області у виконавчому провадженні №43019474 з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2020 року у справі №2-1405/11 було замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 вересня 2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено стягувача у справі з ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк».

Згідно акту про проведення перевірки оригіналів документів, складеного начальником відділу претензійно-позовної роботи АТ «Універсал Банк» та начальником відділу адміністрування судового врегулювання заборгованості АТ «Універсал Банк», оригінали виконавчих листів №2-1405/11, виданих 21 лютого 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в матеріалах наглядової справи відсутні.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано доказів втрати виконавчого листа, не доведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Посилання на поважність причин пропуску встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку із заміною первісного стягувача, а також відсутність у заявника оригіналу виконавчого листа, не є підставою для видачі дублікату виконавчого листа та доказом поважності причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання. Заявником до суду не надано доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав. За таких обставин, відсутні підстави для поновлення АТ «Універсал Банк» строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання та видачі дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується із таким висновками суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21 лютого 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя було видано виконавчі листи у цивільній справі № 2-1405/11, які було передано на виконання (ВП №31887273 від 28 березня 2012 року та ВП №43019474 від 17 квітня 2014 року).

28 квітня 2014 року державним виконавцем Дарницького районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві у виконавчому провадженні №31887273, з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ), було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

03 жовтня 2018 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області у виконавчому провадженні №43019474, з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11 від 21 лютого 2012 року (про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ), було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2020 року у даній справі було замінено стягувача з АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк».

У листі Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) б/н від 09 травня 2024 року зазначено, що у відділі перебувало виконавче провадження №31887273 з примусового виконання виконавчого листа №2-1405/11від 21 лютого 2012 року, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполяу вищевказаній справі. Старшим Державним виконавцем 28 квітня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження.

На час видачі виконавчих листів у справі №2-1405/11 діяли норми Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, що передбачено ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку саме з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина, або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання чинності зазначеним рішенням суду (Закон №606-XIV)), строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлювався в 1 рік та починає перебіг з наступного дня після набрання чинності рішенням суду.

Тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в даному випадку починався з 14 жовтня 2011 року і закінчився 14 жовтня 2012 року.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 зазначено, що якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Що стосується АТ «Універсал Банк», то право вимоги воно отримало 21 жовтня 2020 року і вже на момент отримання такого права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений.

Заявником не було надано суду доказів того, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після його повернення стягувачу 28 квітня 2014 року та 03 жовтня 2018 року в порядку ст.47 Закону України Про виконавче провадження, пропущений з поважних причин.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Водночас така обізнаність не виникає з дати внесення постанови виконавця до автоматизованої системи виконавчих проваджень, адже в учасника виконавчого провадження немає обов`язку щоденно відстежувати відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень (Постанова ОП КГС ВС від 04 лютого 2022 року у справі № 925/308/13-г).

Колегія суддів звертає також увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

В свою чергу, поважними причинами визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Питання про видачу дубліката виконавчого листа розглядається в порядку, передбаченому розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що АТ «Універсал Банк»звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поважних причин для поновлення пропущеного строку не встановлено, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про видачу дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що виконавчий лист було втрачено, не з вини стягувача, що стало підставою для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки жодного доказу на підтвердження цієї обставини заявником надано не було.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року немає.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства АТ «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Світоч» публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Агєєв

Судді: Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст постанови складено 12.05.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв