АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 727/5417/24

провадження № 22-ц/822/196/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ПоловінкіноїН.Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Чернівціводоканал»

відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року, головуючий у першій інстанції Танасійчук Н.М.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Чернівціводоканал» у травні 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Зазначало, що Комунальне підприємство «Чернівціводоканал» надає послуги водопостачання та водовідведення в квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» 01 травня 2022 року на офіційному веб-сайті опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових не житлових приміщень, інших об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку, а також для власників (користувачів) індивідуальних (садибних) будинків.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нарахування за спожиті послуги здійснювалось відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у липні, 2021 року, грудні 2021 року, січні 2022 року, лютому 2022 року здійснено оплату послуг з водовідведення та водопостачання.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обов`язків з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2024 року виникла заборгованість в сумі 17478 грн 29 коп.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованість з оплати послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 17478 грн 29 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року позов Комунального підприємства «Чернівціводоканал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованість з оплати послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 17478 грн 29 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові Комунального підприємства «Чернівціводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за межами України.

Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» не вжито заходів для перевірки фактичного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою реєстрації АДРЕСА_1 .

Водночас Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» щомісячно нараховується плата за послуги, фактичне надання яких за адресою реєстрації АДРЕСА_1 не підтверджене жодним доказом, ігноруючи факт відсутності споживачів послуг, не вживаючи заходів для припинення надання послуг, перекриття та опломбування запірних вентилів водопостачання.

Вважає, що посилання Комунального підприємства «Чернівціводоканал» на невиконання вимог пункту 7 статті 45 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 05 липня 2019 року №690 щодо інформування постачальника про тимчасову відсутність у житловому приміщенні понад 30 календарних днів( за відсутністю приладів обліку) суперечить принципу добросовісності, закріпленому у статті 12 ЦПК України.

Судом першої інстанції не враховано здійснення оплати Комунальному підприємству «Чернівціводоканал» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з грудня 2021 по січень 2022 року в сумі 1993 грн 07 коп.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов Комунального підприємства «Чернівціводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права Комунального підприємства «Чернівціводоканал» на стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2024 року в сумі 17478 грн 29 коп.

На обґрунтування таких висновків судом першої інстанції зазначено надання Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 послуг централізованого водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1 .

Водночас судом першої інстанції встановлено приєднання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до умов типового індивідуального договору про надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення шляхом фактичного споживання послуг з центрального водопостачання і водовідведення та часткової оплати за надані послуги, відсутність у квартирі АДРЕСА_2 приладу обліку води (лічильника).

При цьому суд першої інстанції послався на розрахунок Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з оплати послуг централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2024 року в сумі 17478 грн 29 коп.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов висновку, що у Комунального підприємства «Чернівціводоканал» відсутні підстави для припинення здійснення щомісячних нарахувань за надані послуги, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не звертались до Комунального підприємства «Чернівціводоканал» з заявою про невикористання послуг за період їх та інших осіб тимчасової відсутності в житловому приміщення понад 30 календарних днів.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає в частині.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 407768250 від 12 грудня 2024 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради про склад осіб від 20 квітня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На підставі акту про непроживання, складеного мешканцями будинку, розташованого на АДРЕСА_3 15 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактично не проживають за вказаною адресою з січня 2022 року.

Відповідно розрахунку суми заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2019 року до 30 квітня 2024 року за особовим рахунком НОМЕР_1 сума заборгованості складає 17478 грн 29 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом частини другої, третьої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Відповідно до статті 13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальним Законом України «Про теплопостачання».

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5280/15-ц (провадження № 61-35750св18) та Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

За змістом частини 1, 5 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини 1, 2 статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно з частиною 1, 2, 3 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення частини 2 статті 205 ЦК України і частини 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 14 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) (абзац шостий пункту 14 Правил).

Встановлено, що Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» 01 травня 2022 року на офіційному веб-сайті опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових не житлових приміщень, інших об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку, а також для власників (користувачів) індивідуальних (садибних) будинків.

За відсутності відомостей про те, що протягом місяця з дня опублікування Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» у засобі масової інформації проекту договору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про свою відмову укласти договір про надання послуг із централізованого водопостачання та водовідведення чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до Комунального підприємства «Чернівціводоканал» у письмовому вигляді не направили, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли пропозицію Комунального підприємства «Чернівціводоканал» щодо укладення типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Крім того, судом першої інстанції встановлено здійснення ОСОБА_1 оплати послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 .

За розрахунком Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що здійснено оплату послуг за липень 2021 року, грудень 2021 року, січень та лютий 2022 року.

На підставі пункту 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги, та вимогами цих Правил.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

За змістом пункту 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

На підстави частини 1статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі частиною 1статті 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом пункту 11 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на право на неоплату вартості послуг з центрального водопостачання та водовідведення у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні.

Відповідно до пункту 6 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

На підставі підпункту 7 пункту 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.

Водночас відповідно до підпункту 11-1 пункту 47 Правил індивідуальний споживача зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.

До матеріалів справи приєднано акт про непроживання, складений мешканцями будинку, розташованого на АДРЕСА_3 15 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактично не проживають за вказаною адресою з січня 2022 року.

Разом з тим підпунктом 7 пункту 45, підпунктом 11-1 пункту 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) передбачено вчинення споживачем дій для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку), обов`язок надавати виконавцю у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.

У матеріалах справи відсутні відомості про дотримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 умов набуття права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні, звернення до Комунального підприємства «Чернівціводоканал» з відповідною заявою та документального підтвердження.

Ураховуючи наведене, у Комунального підприємства «Чернівціводоканал» відсутні підстави для не стягнення вартості послуг, наданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з січня 2022 року.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, судом першої інстанції не враховано здійснення оплати Комунальному підприємству «Чернівціводоканал» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з грудня 2021 по січень 2022 року в сумі 1993 грн 07 коп.

За наданим Комунального підприємства «Чернівціводоканал» розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2024 року вбачається, що заборгованість визначено з урахуванням здійснення оплати послуг за липень 2021 року, грудень 2021 року, січень та лютий 2022 року на суму 9081 грн.

На підставі частини першої статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно зі статтею 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно частини 3статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обов`язку з оплати послуг з центрального водопостачання та водовідведення у солідарному порядку.

Разом з тим судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» судовий збір в сумі 3028 грн на порушення норм процесуального права.

Процесуальним законом не передбачено стягнення судових витрат, зокрема витрат з сплати судового збору у солідарному порядку.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» судовий збір в сумі 1514 грн з кожного.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» судового збору в сумі 3028 грн підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» судового збору в сумі 3028 грн змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» судовий збір в сумі 1514 грн з кожного.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 11 березня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак