Справа № 645/3022/25
Провадження № 2/645/1905/25
У Х В А Л А

14 травня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Лисенко О.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Святошинського району у м. Києві Державної Адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

09.05.2025 до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд:

- постановити рішення про позбавлення матері, ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати орган опіки та піклування надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 .

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 09.05.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем в позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Позивачем не надано суду жодного документа, який у встановленому законом порядку посвідчує особу відповідача ОСОБА_2 та не обґрунтовано неможливість надати вказані документи разом з позовною заявою.

Окрім того, позивачем в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Судом у відповідності до приписів ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлено запит про місце реєстрації проживання (перебування) відповідача.

Із отриманої відповіді №1369714 від 13.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на запит суду вбачається, що відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - за вказаними параметрами особу не знайдено.

Згідно інформації з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 12.05.2025, вбачається, що за параметрами запиту: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання/перебування АДРЕСА_1 - відомості за вказаними параметрами запиту відсутні.

З наданих до позовної заяви документів не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , дійсно зареєстрована, фактично проживає чи зареєстрована та проживає, як внутрішньо-переміщена особа за вказаною в позовній заяві адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відсутність належних даних щодо місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , унеможливлює належний виклик особи до суду, яка має бути обізнаною з тим, які вимоги до неї заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Суддя приходить до висновку, що позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та взагалі не зазначено дійсних даних щодо останнього відомого фактичного місця проживання чи зареєстрованого місця проживання відповідача. Позивачем повинна зазначатися інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача дійсна, а не уявна, тобто ці відомості не повинні ґрунтуватися на необ`єктивних припущеннях. Окрім того, на підтвердження зазначеної у позові інформації щодо місця проживання відповідача позивачем повинні надаватися відповідні докази або зазначатись обґрунтування неможливості подання таких доказів.

Вказаний недолік позовної заяви позбавляє можливості суд визначити підсудність вказаної справи, саме за Немишлянським районним судом м. Харкова в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України та відкрити провадження у справі.

Позивачем у позовній заяві визначено третьою особою - Служба у справах дітей Святошинського району у м. Києві Державної Адміністрації, розміщену за адресою: м. Київ, Гната Юри, 9.

Позивачем в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено не вірну назву третьої особи - Служби у справах дітей за місцем проживання позивача та не повну адресу місця розташування юридичної особи.

Отже, позивачу необхідно зазначити повну та вірну назву третьої особи - Служби у справах дітей за місцем проживання позивача та дитини, зазначити ЄРДПОУ установи, засоби зв`язку, поштовий індекс.

Частиною 4 ст.19 Сімейного Кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Слід зауважити, що Служба у справах дітей та орган опіки та піклування є різними відокремленими юридичними особами та мають різні повноваження. Сімейним кодексом України чітко визначено, що обов`язковою є участь саме органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви висловлено клопотання про зобов`язання органу опіки та піклування надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 . Однак позивачем не залучено до участі у справі належний орган опіки та піклування.

Отже, позивачу необхідно правильно визначити та залучити до участі в справі орган опіки та піклування, з обов`язковим зазначенням повної назви установи, юридичної адреси, засобів зв`язку, код ЄРДПОУ.

Так, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивачем не надано доказів самостійного звернення до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини для отримання висновку та отримання відмови в наданні такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого пред`явник цього посвідчення є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, дійсне до 01.11.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються:

- особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи (пункт 8).

- особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9);

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (пункт 12);

- учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13);

- позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (пункт 16).

Як вбачається, позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи та не є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, отже не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі п.п.8, 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Законом України від 16 грудня 1993 року № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені статтею 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Разом з тим, частиною другою статті 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

З цією правовою нормою кореспондується пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Конструкція пункту 13, в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Зазначена норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У цьому спорі при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Даний спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу особи з інвалідністю ІІІ групи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни чи учасника бойових дій, отже у даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме із вищевказаним статусом позивача.

Отже, позивач на підставі на підставі положень ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211, 20 грн.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду платіжний документ про підтвердження сплати судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн, який сплачений на реквізити Немишлянського районного суду м. Харкова, актуальні реквізити розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада».

Оригінал платіжного документу про сплату судового збору необхідно надати на адресу суду у термін, наданий судом для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків.

Таким чином, текст позовної заяви, по формі та змісту відповідно до ст. 175 ЦПК України з урахуванням змін, внесених ЗУ 3200-ІХ від 29.06.2023, який набрав чинності 18.10.2023, повинен бути наданий суду разом з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі з дотриманням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України або з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви з урахуванням виправлених недоліків в електронній формі через електронний кабінет.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Святошинського району у м. Києві Державної Адміністрації, про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви, зазначені в даній ухвалі, не будуть усунені, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Лисенко