Справа № 352/3005/24
Провадження № 2/344/1616/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.01.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-108-0.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2, 2.3 і пункту 2 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7 000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних.

Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №C-108-0 від 18.01.2019 р. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-108-0 від 18.01.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 6 970,52 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13 394,32 грн.; заборгованості за іншими процентними платежами у розмірі 00,00 грн. Всього заборгованість - 20 364,84 грн.

Враховуючи наведене просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №C-108-0 від 18.01.2019 року у розмірі 20 364,84 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Розгляд справи провести без участі представника Позивача.

11.02.2025 року представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, яку обґрунтовує тим, що позовні вимоги пред`явлені із порушенням строків позовної давності та не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 Кредитного договору, сторони погодились, що ця угода є укладеною з дня її підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, який складає 1 рік з дати укладення та можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за угодою. Після сплину строку кредитування, він може щоразу продовжуватись на такий самий строк (за ініціативою Банку). Датою початку нового строку дії кредитної лінії вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії кредитної лінії. Всі зміни і доповнення до цієї угоди оформляються додатковими угодами, що є невід`ємними частинами цієї угоди, які набирають чинності з моменту їх підписання сторонами. Жодних додаткових угод щодо продовження строків кредитування сторонами не укладалось.

Тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку, які міститься в матеріалах справи, передбачено порядок обслуговування кредиту, зокрема п.1.2. встановлено, що обслуговування кредитної заборгованості (від залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця) здійснюється щомісячно, разом з обов`язковим мінімальним платежем, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття рахунку; обслуговування основної картки в місяць здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця при наявності заборгованості, починаючи з місяця наступного за місяцем відкриття рахунку; відсоткова ставка за використання кредитного ліміту по операціях видачі готівки та торгових операціях нараховується в останній банківський день розрахункового періоду та підлягає сплаті протягом платіжного періоду передбаченого договором; розмір обов`язкового мінімального платежу по заборгованості разом із сумами штрафу та суми простроченої заборгованості по кредиту здійснюються в останній банківський день платіжного періоду передбаченого договором.

Відповідно до виписки, яка додана позивачем до позовної заяви, операції за цим кредитом здійснювались в період з 21.01.2019р. по 30.04.2020 р. Враховуючи наведене просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмовити у позові.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

18.01.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №C-108-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладання Угоди, становить 7000 грн. та може бути змінений в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії за ініцівтивою Банку, про що буде повідомлено Клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00 % річних.

Згідно з п. 3, 4 Кредитного договору, повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, в т.ч. черговість погашення вимог Банку, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, а саме - реальна річна процентна ставка складає 127,60%. Загальна вартість кредитної лінії складає 800,20 грн за кожні 1000,00 грн. з 10000 грн. використаної кредитної лінії. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення клієнтом грошових зобов`язань за угодою, за дії процентної ставки, вказаної в п. 2.3 Угоди.

Відповідно до п. 7 Кредитного договору, сторони погодились, що ця угода є укладеною з дня її підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, який складає 1 рік з дати укладення та можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за угодою. Після сплину строку кредитування, він може щоразу продовжуватись на такий самий строк (за ініціативою Банку). Датою початку нового строку дії кредитної лінії вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії кредитної лінії. При цьому Клієнт доручає Банку переглядати /змінювати тарифи ( в тому числі розміри процентних ставок) при кожній пролонгації строку дії кредитної лінії. При цьому клієнт доручає Банку переглядати/змінювати тарифи (в тому числі розміри процентних ставок) при кожній пролонгації строку дії кредитної лінії та встановлювати їх у розмірах, що будуть чинними в Банку для відповідного продукту на дату виконання Банком такої пролонгації, на весь новий строк дії Кредитної лінії.

Вказаний кредитний договір підписаний сторонами 18.01.2019 року (а.с.18).

Відповідачем також було підписано заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя (а.с.10), тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку (а.с.11), анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с.12), заяву про відкриття поточного рахунку (а.с.13).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №C-108-0 від 18.01.2019 року борг станом на 25 липня 2023 року складає 20 364,84 грн з яких: 6 970,52 грн. заборгованості за основним боргом та 13 394,32 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченим відсотками (а.с.14).

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 18.01.2019 по 25.07.2023 встановлено рух коштів по рахунку (а.с.15-24).

Відтак, між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні відносини, які регулюються укладеною 18.01.2019 року Угодою №C-108-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору у АТ «Ідея Банк» як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та по відсоткам за користування кредитом.

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу № 01.02-31/23 відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «ТОВ «Росвен Інвест Україна»), а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») приймає належні АТ «Ідея Банк», права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с.25-31).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу № 01.02-31/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 20 364,84 грн., з яких: 6 970,52 грн заборгованості за основним боргом та 13 394,32 грн заборгованості за нарахованими та несплаченим відсотками (а.с.35).

25.03.2024 року ТОВ «Росвен інвест Україна» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договорм.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 18.01.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №C-108-0. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») у правомірному порядку набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , в той же час відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором.

11.02.2025 року представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, яку обґрунтовує тим, що позовні вимоги пред`явлені із порушенням строків позовної давності, оскільки операції за цим кредитом здійснювались в період з 21.01.2019 р. по 30.04.2020 р. Жодних додаткових угод щодо продовження строків кредитування сторонами не укладалось.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцевіта перехідніположення» ЦКУкраїни доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Таким чином, Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, трирічний строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ятастатті 261 ЦК України).

У постанові Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) від 07.09.2022 року в справі № 679/1136/21 суд дійшов до наступних правових висновків: «виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України

Враховуючи наведене суд приходить до переконання про відсутність підстав для застосування трирічного строку позовної давності, оскільки перебіг строку почався після скасування карантину 01 липня 2023 року, а позивач звернувся із даним позовом у листопаді 2024 року, тобто в межах трирічного строку.

Що стосується заперечень представника відповідача щодо суми заборгованості слід зазначити наступне.

На підтвердження використання кредитних коштів позивачем надано виписку по рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом.

Первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку операцій банку (п. 42 Постанови Правління НБУ від 4 липня 2018 року № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України»).

Відповідно до пункту 62 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунку є належним і допустимим доказом, що відображає всі операції з видачі та надходження коштів, їх розподілу, погашення тіла кредиту та здійснення інших платежів за кредитним договором і підтверджує розмір заборгованості.

Таким чином, на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, як позичальником, формування суми заборгованості за кредитним договором, позивачем було надано виписку з рахунку та довідку-розрахунку заборгованості, які на думку суду є достатніми доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 року в справі № 752/9423/15-ц, від 16.09.2020 року в справі № 200/5647/18.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів щодо неправильності нарахування заборгованості за кредитним договором. Заперечуючи щодо розміру заборгованості, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, враховуючи, що позивач не є первісним кредитором та не є банківською установою.

Факт укладення договору кредиту, отримання відповідачем коштів, користування ними та наявності заборгованості за кредитом підтверджується наявними у справі доказами.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, оскільки не надано підтвердження про погашення заборгованості та контррозрахунок на суму боргу.

Так, Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування, та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», який є новим кредитором у зобов`язанні, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137,141, 263-265, 267,273, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» місцезнаходження: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, заборгованість за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-108-0 від 18.01.2019 року у розмірі 20 364 (двадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» місцезнаходження: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» місцезнаходження: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Татарінова О.А.