ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/12/24

Провадження № 22-ц/820/905/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року та на додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року (суддя Грибанова Л. О.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що вона є власником нежитлової будівлі загальною площею 3452,1 кв. м за адресою АДРЕСА_1 . Між нею та ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк», були укладені кредитні договори № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами були укладені іпотечні договори № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, предметом іпотеки за якими є нежитлова будівля по АДРЕСА_1 . Кредитні зобов`язання вона повністю не виконала.

21 грудня 2017 року між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4 був укладений договір про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив, а ОСОБА_4 набув у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення, права вимоги до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку до договору відступлення, в тому числі, і до ОСОБА_3 за вказаними вище кредитними договорами та іпотечними договорами. Фізична особа не мала права набути право вимоги за кредитними договорами і забезпечувальними договорами.

У вересні 2018 року їй стало відомо, що власником спірної нежитлової будівлі з 05 липня 2018 року був ОСОБА_4 , а з 19 липня 2018 року ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс». Вважає, що рішення про державну реєстрацію прав є протиправними, оскільки на нежитлову будівлю на час здійснення державної реєстрації були накладені арешти. Нежитлова будівля знаходиться в місті Нетішин Хмельницької області, відтак, будь-які реєстраційні дії щодо такого майна мали проводитись виключно в межах Хмельницької області. Проте були проведені у Луганській та Одеській областях. ОСОБА_4 всупереч вимогам статті 35 Закону України «Про іпотеку» не повідомляв боржника про порушення кредитного зобов`язання та необхідність усунення порушень відповідно до умов договорів.

ОСОБА_4 та ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» незаконно набути право власності на нежитлову будівлю, а тому не мали права її відчужувати. Відповідно, придбавши нежитлову будівлю у неналежних відчужувачів, ТОВ «Суворовський АПК» також набуло її незаконно.

ОСОБА_4 є одним із засновників ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс». Подвійна перереєстрація права власності на майно мала на меті створити штучні підстави для набуття товариством права власності нібито як добросовісним набувачем. З метою унеможливити витребування нежитлової будівлі ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» було ліквідовано в результаті банкрутства. Обставини представництва інтересів ОСОБА_4 , ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ТОВ «Суворовський АПК» свідчать про знайомство ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та спланованість дій, направлених на штучне створення підстав набуття права власності на спірне нерухоме майно. Наведене свідчать про недобросовісність дій відповідача щодо набуття майна у власність.

Тому позивачка просила витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Суворовський АПК» нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Суворовський АПК» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 78500 грн.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням і додатковим рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність судових рішень. Вважає, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи висновок суду про вибуття спірного нерухомого майна на законних підставах та з її волі. Зазначає, що не визнавала обставини повідомлення ОСОБА_4 про виконання порушеного зобов`язання від 25.12.2017 та про укладання 21.12.2017 між ним та ПУАТ «Фідобанк» договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договорами іпотеки № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року. Поза увагою суду залишились вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» та вимоги Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Всупереч вимогам статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 5.1. договору іпотеки ОСОБА_4 не надіслав їй письмову вимогу про усунення порушень. Всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні реєстратори здійснили державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за наявності зареєстрованих обтяжень. Рішення державних реєстраторів були прийняті з грубим порушенням вимог щодо місця вчинення реєстраційних дій (не за місцем знаходження нежитлової будівлі). Суд неправильно застосував статтю 387 ЦК України. ОСОБА_4 та TOB «Консалтингова група «ФІН-ЮР-СЕРВІС» незаконно заволоділи нежитловою будівлею. З метою унеможливити витребування нерухомого майна ТОВ «Консалтингова група «ФІН-ЮР-СЕРВІС» було ліквідовано в результаті банкрутства. ТОВ «Суворовський АПК» не є добросовісним набувачем майна.

У відзиві представник ТОВ «Суворовський АПК» та ОСОБА_4 просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду без змін. Вважають, що ОСОБА_4 набув право вимоги за кредитними та іпотечними договорами і звернув стягнення на предмет іпотеки у встановленому законом порядку. ОСОБА_3 , укладаючи такі договори, розуміла, що при невиконанні зобов`язань право на нерухоме майно перейде до іпотекодержателя, що виключає вибуття майна поза її волею. Відповідно до умов договору іпотеки ОСОБА_4 повідомив боржника про наявність заборгованості, необхідність її погашення та звернення стягнення на предмет іпотеки. Набувши право власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 передав його до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «ФІН-ЮР-СЕРВІС». ТОВ «Суворовський АПК» набуло право власності на нежитлове приміщення, придбавши його на прилюдних торгах у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є добросовісним набувачем. Вважають надуманими аргументи позивачки про недобросовісність дій відповідача.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. Представник ТОВ «Суворовський АПК» її не визнав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Нетішинської міської ради 28 листопада 2007 року, ОСОБА_3 була власником нежитлової будівлі загальною площею 3452,1 кв. м за адресою АДРЕСА_1 . Підставою набуття права власності значиться договір купівлі-продажу від 14 березня 2007 року (а. с. 9, т. 1).

Між АТ «Ерсте Банк» (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) були укладені кредитні договори 14 лютого 2012 року № 014/ZB02J7/3/001 та 20 серпня 2012 року № 014/ZB02J7/3/002, відповідно до умов яких банк надав позичальнику кредитні грошові кошти в сумі 600000 гривень та 300000 гривень (а. с. 10-30, т. 1).

Відповідно до іпотечних договорів № 014/ZB02J7/3/001/2 та № 014/ZB02J7/3/002/1, укладених між ПАТ «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) і ОСОБА_3 (іпотекодавець) 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, позивачка передала в іпотеку банку належну їй на праві власності нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 31-47, т. 1).

Постановою начальника відділу ДВС Нетішинського міського управління юстиції від 15 липня 2015 року у ВП № № 48135308 накладено арешт на майно ОСОБА_3 на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року у справі № 682/1906/15-ц, в тому числі на нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м по АДРЕСА_1 (а. с. 87, т. 1).

Постановою державного виконавця ВДВС Нетішинського міського управління юстиції від 25 грудня 2015 року у ВП № 49629067 накладено арешт на майно ОСОБА_3 на підставі ухвали Нетішинського міського суду від 10 грудня 2015 року у справі № 2/679/824/2015 (а. с. 88, т. 1).

Постановою державного виконавця ВДВС Нетішинського міського управління юстиції від 22 жовтня 2015 року у ВП № 48841354 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 при виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2015 року (а. с. 89, т. 1).

Постановою головного державного виконавця Нетішинського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 13 червня 2018 року у ВП № 56595524 з примусового виконання виконавчого листа № 2/679/93/2016, виданого 30 травня 2018 року Нетішинським міським судом, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 (а. с. 90 т. 1).

Згідно з договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, укладеним між ПУАТ «Фідобанк», який є повним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_4 , банк відступає, а ОСОБА_4 набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку № 1 до цього договору згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а. с. 48-51, т. 1).

Відповідно до Реєстру договорів права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, договорами право вимоги за якими відступається, серед іншого, є кредитний договір № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитний договір № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договір іпотеки № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, договір іпотеки № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, укладені між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 (а. с. 52-53 т. 1).

27 грудня 2017 року на адресу ОСОБА_3 , зазначену у договорах ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 надіслав цінним листом з описом вкладення (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 27 грудня 2017 року) вимогу про виконання порушеного зобов`язання від 25 грудня 2017 року, у якій зазначено, що 21 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ПУАТ «Фідобанк» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитними договорами № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договорами іпотеки № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, відповідно до якого новим кредитором є ОСОБА_4 , а також запропоновано ОСОБА_3 усунути порушення виконання грошового зобов`язання та сплатити заборгованість за вказаним договором у сумі 2172821,54 грн у термін 30 календарних днів з попередженням щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги впродовж 30 календарних днів з моменту її отримання шляхом позасудового врегулювання (а. с. 19-20, т. 2).

Згідно зі звітом про оцінку майна, складеним ФОП ОСОБА_7 , оціночна (ринкова) вартість нежитлової будівлі загальною площею 3452,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21 червня 2018 року (дата оцінки та дата завершення складання звіту) складає 2006397 грн (а. с. 130-131, т. 1).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 14 вересня 2018 року державний реєстратор КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А. В. 05 липня 2018 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41911847, зареєструвавши за ОСОБА_4 право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року) у зв`язку з невиконанням іпотекодавцем ОСОБА_3 своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості перед ОСОБА_4 , як кредитором (іпотекодержателем), за кредитними договорами № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року) (а. с. 95-104, т. 1).

Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» від 11 липня 2018 року ОСОБА_4 передав до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105) (а. с. 108, т. 1).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 12 вересня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю. О. 19 липня 2018 року прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42143852, зареєструвавши за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 54-57, т. 1).

Згідно з актом про проведені електронні торги від 14 вересня 2020 року відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на реалізацію передано нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м по АДРЕСА_1 . Арештоване майно реалізовувалось ДП «СЕТАМ». Відповідно до протоколу про проведені електронні торги № 500357 переможцем торгів визнано ТОВ «Суворовський АПК», яке придбало арештоване майно, а саме нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м по АДРЕСА_1 за ціною 2181700 грн (а. с. 173, т. 1; а. с. 56, т. 2).

Приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В. М. відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта про проведені електронні торги ВН № 62575150 посвідчив, що ТОВ «Суворовський АПК» належить на праві власності майно, що складається з нежитлової будівлі загальною площею 3452,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 105) вартістю 2181700 грн, яке придбане ТОВ «Суворовський АПК» за ціною 2181700 грн, що раніше належало ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу (а. с. 174, т. 1; а. с. 57, т. 2).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 09 листопада 2023 року приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54902974, зареєструвавши за ТОВ «Суворовський АПК» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 175 т. 1; а. с. 58, т. 2).

Постановою Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року у справі № 916/3145/20 ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури та призупиненням процедури розпорядження майном (а. с. 109-112, т. 1).

Рішенням Господарського суду Одеської області № 916/3145/20 (916/3161/20) від 11 травня 2021 року у задоволенні позовної заяви ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» до ТОВ «Суворовський АПК», ДП «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О. Є., приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В. М. про визнання недійсними електронних торгів відмовлено (а. с. 160-163 т. 1).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 серпня 2022 року у справі № 916/3145/20 ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» ліквідовано та припинено з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 113-116, т. 1).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ПУАТ «Фідобанк» про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору відступлення права вимоги недійсними відмовлено (а. с. 9-18, 59-77, т. 2).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував безпідставністю вимог.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 388 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК України залежить від того в який спосіб майно вибуло з його володіння. Означена норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

На підставі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами 1 і 4 статті 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина 1 статті 35 Закону № 898-IV).

За змістом частин 1-3 статті 36 Закону № 898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

На підставі частин 1 і 3 статті 37 Закону № 898-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Пунктами 5.1. - 5.6. іпотечних договорів № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року передбачено, що у разі порушення умов кредитного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, серед іншого, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим або кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

Цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може згідно зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодержателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей договір (застереження) є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5 цього договору, належить іпотекодержателю.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 5 статті 3 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

У справі установлено, що ОСОБА_3 не виконала зобов`язання за кредитними договорами № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, укладеними нею з АТ «Ерсте Банк», повним правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк», що знаходиться в стані припинення.

Виконання зобов`язань за кредитними договорами було забезпечено іпотекою (іпотечні договори № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, предмет іпотеки нежитлова будівля по АДРЕСА_1 ). 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року була проведена державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою.

На підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, укладеного між ПУАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4 , останній набув право вимоги до ОСОБА_3 за вказаними кредитними договорами та іпотечними договорами. Відступлення прав вимоги здійснювалося в процесі ліквідації ПУАТ «Фідобанк», розпочатої згідно з рішенням Правління НБУ від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» і рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна була відображена зміна іпотекодержателя на ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги про незаконність набуття фізичною особою прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами є безпідставними, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо порядку відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами, визначивши, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ, а й фізичних осіб за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.

27 грудня 2017 року ОСОБА_4 відповідно до умов пункту 5.1. іпотечних договорів надіслав ОСОБА_3 на адресу, зазначену у договорах ( АДРЕСА_2 ), цінним листом з описом вкладення (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 27 грудня 2017 року) вимогу від 25 грудня 2017 року про виконання порушеного зобов`язання в сумі 2172821,54 грн у термін 30 календарних днів з попередженням щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги впродовж 30 календарних днів з моменту її отримання шляхом позасудового врегулювання.

Тому апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про неповідомлення боржника про виконання зобов`язань за кредитними договорами та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до застереження в іпотечних договорах державний реєстратор КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А. В. 05 липня 2018 року провів державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами № 014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року) у зв`язку з невиконанням іпотекодавцем ОСОБА_3 своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості перед ОСОБА_4 , як кредитором (іпотекодержателем), за кредитними договорами № 014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та № 014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року).

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність такої реєстрації з огляду на наявність інших зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно на підставі судових рішень та постанов органу ДВС за 2015 рік, 2018 рік не заслуговують на увагу.

Іпотекодержатель скористався позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки та за ним було зареєстровано право власності на предмет іпотеки на підставі статті 37 Закону № 898-IV.

За наявності невиконаного основного зобов`язання, чинного договору іпотеки, виникнення іпотеки у 2012 році, заборони на предмет іпотеки, накладеної для забезпечення прав іпотекодержателя, подальші обтяження на підставі ухвали суду від 08 липня 2015 року у справі № 682/1906/15-ц та постанов державного виконавця від 15 липня 2015 року, 22 жовтня 2015 року, 25 грудня 2015 року, 13 червня 2018 року про накладення арешту та заборони на об`єкт нерухомого майна, який був предметом іпотеки, не є перешкодою для звернення стягнення на відповідний предмет іпотеки.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19 дійшла висновку про те, що у разі набуття новим кредитором прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою (первинний кредитор), не є перешкодою для звернення стягнення на відповідний предмет іпотеки новим кредитором у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

11 липня 2018 року ОСОБА_4 передав до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і 19 липня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю. О. провів державну реєстрацію права власності ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» на вказаний об`єкт нерухомого майна.

При проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_4 та ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» було допущено порушення вимог частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (недотримання територіальності вчинення реєстраційних дій), а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Проте таке порушення не впливає на законність виникнення у вказаних осіб права власності на нерухомого майно.

ТОВ «Суворовський АПК» набуло право власності на нежитлову будівлю загальною площею 3452,1 кв. м по АДРЕСА_1 як переможець торгів, що проводилися ДП «СЕТАМ» відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 2 статті 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про недобросовісність дій відповідача не підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно заслуговують на увагу аргументи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу.

У зв`язку із встановленими обставинами вибуття майна з володіння позивачки з її волі на підставі укладених іпотечних договорів, правомірного набуття ОСОБА_4 , ТОВ «Суворовський АПК» права власності на нерухоме майно колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо незаконності додаткового рішення суду першої інстанції від 10 лютого 2025 року, яким з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Суворовський АПК» стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 78500 грн.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3 і 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судове рішення у справі ухвалено 18 грудня 2024 року.

07 січня 2025 року до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла заява відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами таких витрат, в якій ТОВ «Суворовський АПК» зазначило, що про подання доказів понесення витрат після ухвалення рішення заявило у відзиві на позовну заяву. Вважало, що подає клопотання в межах п`ятиденного строку, оскільки копія рішення надійшла до електронного кабінету 02 січня 2025 року.

Колегія суддів вважає, що відповідач подав докази витрат на професійну правничу допомогу з порушенням строку, передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України.

З огляду на викладене додаткове рішення необхідно скасувати, заяву ТОВ «Суворовський АПК» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Керуючись статтями 374, 375, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Суворовський АПК» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта