16.05.2025 Справа № 756/7503/22
Справа №756/7503/22
Провадження №4-с/756/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря Косянчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О., що полягають у порушенні вимог ст. ст. 18, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», недотримання вимог ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу», зобов`язання відкрити виконавче провадження та своєчасно направляти стягувачу документи виконавчого провадження, постановлення окремої ухвали щодо неправомірних дій державного виконавця, заінтересована особа - Департамент патрульної поліції,

УСТАНОВИВ:

Стягувач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з зазначеною скаргою, в якій просив: 1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О., що полягають у порушенні вимог ст. ст. 18, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», недотриманні вимог ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу»; 2) постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій державного виконавця; 3) зобов`язати державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О. відкрити виконавче провадження, своєчасно направляти стягувачу документи виконавчого провадження, накласти арешт на грошові кошти Департаменту патрульної поліції та виконати рішення суду; направити окрему ухвалу прокурору із визначенням строку для надання відповіді суду про вжиті ним заходи до державного виконавця Тура А.О. з приводу притягнення до кримінальної відповідальності за ст. ст. 356, 364, 382 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 49,99 грн.

06.03.2025 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи.

10.03.2025 представником стягувача до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 у цивільній справі № 756/7503/22.

Повідомленням головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О. від 12.03.2025 виконавчий лист від 06.03.2025, виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 49,99 грн., повернуто без прийняття до виконання.

Стягувач вважає, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання вчинені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема: ст. ст. 18, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу», оскільки вказане повідомлення від 12.03.2025 було направлено стягувачу лише 18.03.2025, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яке ОСОБА_3 не отримував. У зв`язку з чим представник стягувача 26.03.2025 звернувся до Солом`янського ВДВС за інформацією щодо відкриття виконавчого провадження і тоді лише дізнався про існування повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання. Своїми неправомірними діями державний виконавець затримав виконання судового рішення на три тижні, тим самим порушуючи також присягу державного виконавця, принципи державної служби та обов`язки державного службовця.

Крім того, на думку стягувача, в діях головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О. вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 356, 364, 382 КК України, у зв`язку з чим, ОСОБА_1., посилаючись на ст. 262 ЦПК України, просив постановити окрему ухвалу відносно нього та направити її прокурору із визначенням строку для надання відповіді суду про вжиті заходи щодо її виконання.

Представник стягувача ОСОБА_2 після оголошеної перерви у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Представник боржника та головний державний виконавець Тур А.О. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені у встановленому законом порядку .

У відповідності до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України (ст. ст. 447-453).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно зі ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень; витрати по сплаті судового збору у розмірі 49 (сорок дев`ять) гривень 99 копійок.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2025 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.04.2024 у цій частині залишено без змін.

06.03.2025 Оболонським районним судом м. Києва на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 було видано виконавчі листи.

10.03.2025 представником стягувача ОСОБА_2 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024.

Повідомленням головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О. від 12.03.2025 виконавчий лист № 756/7503/22, виданий Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 49,99 грн. повернуто стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що його пред`явлено не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснюючи заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа відкрити виконавче провадження та здійснювати заходи з примусового виконання рішень за відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

У той же час, частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, зокрема, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (п. 10).

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, (далі - Інструкція) примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону).

Органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Згідно з абзацами 4, 5 пункту 4 розділу I Інструкції відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, оскільки боржником у виконавчому листі № 756/7503/22, виданому 06.03.2025 Оболонським районним судом м. Києва, є структурний підрозділ центрального органу виконавчої влади - Національної поліції України, - Департамент патрульної поліції, виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 49,99 грн. підвідомче відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, а саме: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

З урахуванням наведеного, повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тур А.О. діяв у межах повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, у зв`язку з чим суд не вбачає у діях останнього порушень статей 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Дійшовши висновку про правомірність повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання суд також не вбачає у діях державного виконавця порушень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яке регламентує питання, пов`язані з початком примусового виконання рішення.

Разом з тим, пунктом 10 частини 4 статті Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім, зокрема, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, яке надсилається рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, представник стягувача звернувся до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.03.2025 о 17:00 год., що підтверджується штампом та відповідною відміткою на вказаній заяві.

Рішення державним виконавцем у формі повідомлення від 12.03.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання прийняте з дотриманням строку, визначеного ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Разом з тим, у порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що документи виконавчого провадження, до яких також відноситься повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, таке повідомлення стягувачу ОСОБА_1 надіслане лише 18.03.2025 рекомендованим поштовим відправленням.

Разом з тим, таке порушення державним виконавцем строку надсилання стягувачу ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 12.03.2025 не впливає на висновки суду щодо правомірності прийняття такого рішення, у зв`язку з чим скарга в частині вимог зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження, своєчасно направляти стягувачу документи виконавчого провадження та накласти арешт на майно боржника задоволенню не підлягає.

Вимоги скарги щодо оцінки дій державного виконавця на відповідність їх вимогам ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу» не є предметом судового контролю, який здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо вимог стягувача винести окрему ухвалу з приводу неправомірних дій державного виконавця Тура А.О. та направити її прокурору із визначенням строку для надання відповіді суду про вжиті ним заходи до державного виконавця Тура А.О. з приводу притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. ст. 356, 364, 382 КК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Згідно з ч. 11 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Таким чином, окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства з боку головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О., які містять ознаки кримінальних правопорушень, на які посилається скаржник, останнім не обґрунтовано належним чином ознаки кримінальних правопорушень у діях державного виконавця.

Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом щодо головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О. не вбачається, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання стягувача про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

При цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернутися з відповідною заявою до компетентних органів з приводу порушених прав, у разі наявності таких підстав.

Керуючись статтями 2, 13, 260, 261, 353-355, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тура А.О., що полягають у порушенні вимог ст. ст. 18, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», недотримання вимог ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу», зобов`язання відкрити виконавче провадження та своєчасно направляти стягувачу документи виконавчого провадження, постановлення окремої ухвали щодо неправомірних дій державного виконавця, заінтересована особа - Департамент патрульної поліції, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха