Справа № 138/3375/24
Провадження № 22-ц/801/1183/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуСправа № 138/3375/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Рибчинського В. П., Сопруна В. В.

Секретар: Пантелеймонова І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та відшкодуванням моральної шкоди,

Ухвалу постановила суддя Холодова Т. Ю.

Ухвалу постановлено у відсутності сторін у м. Могилів-Подільський Вінницької області

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2025 року,

Встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та відшкодуванням моральної шкоди.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 квітня 2025 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та відшкодуванням моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1 , його представник адвокат Петряєв В. В. просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що на переконання адвоката, звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду. Проте, суд першої інстанції не врахував дані обставини, проігнорувавши заяву про проведення судового засідання в режимі ВКЗ і вимоги процесуального закону, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відзив у встановлений судом строк не надходив.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Петряєв В. В. апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись шляхом надсилання повісток на офіційні електронні адреси та засобами телефонного зв`язку (а. с. 116-120).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петряєва В. В., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає за таких підстав.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач та його представник, які належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду справи, повторно не з`явились в судове засідання та не скористались правом подати заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявки позивача та його представника у підготовчі засідання, призначені на 03 березня 2025 року та 03 квітня 2025 року, двічі поспіль, із заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталися.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петряєв В. В. отримали копії ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду разом з судовою повісткою у електронних кабінетах.

Як свідчать матеріали справи ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та відшкодування моральної шкоди.

Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 05 лютого 2025 року на 10 год. 30 хв. (а. с. 66).

Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомленні, шляхом направлення судових повісток в електронний кабінет позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Петряєва В. В. в системі «Електронний суд» (а. с.70-71).

05 лютого 2025 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді Холодової Т. Ю. у відпустці відповідно до наказу № 21 від 29 січня 2025 року (а. с. 75). Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання І. В. Паламарчук, справу знято з розгляду, в якій відсутня інформація про явку учасників справи (а. с. 76).

Підготовче засідання відкладено на 03 березня 2025 року.

03 березня 2025 року сторони, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце проведення підготовчого засідання, про що свідчать довідки про доставку електронних документів «Судова повістка про виклик до суду» до електронних кабінетів позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Петряєва В. В. в системі «Електронний суд» (а. с. 80-81), у судове засідання не з`явилися (а. с. 84).

За вказаних обставин підготовче засідання було відкладене на 03 квітня 2025 року. Про дату час та місце проведення підготовчого засідання було повідомлено позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Петряєва В. В, шляхом направлення судової повістки до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд» (а. с. 88-89).

Однак, 03 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петряєв В. В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у судове засідання повторно не з`явились (а. с. 91).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петряєв В. В після призначення справи до судового розгляду двічі поспіль не з`явились у підготовче засідання, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи були оповіщені належним чином, що має своїм наслідком залишення позовної заяви без розгляду, на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Згідно положень частини п`ятої статті 130 ЦПК України, належне повідомлення представника учасника справи про дату, час та місце розгляду справи ототожнено з належним повідомленням самого учасника справи.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорувавши заяву про проведення судового засідання в режимі ВКЗ та вимоги процесуального закону, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, апеляційний суд відхиляє у зв`язку з наступним.

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, оскільки особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, зволікають з виконанням свого обов`язку.

Статтею 14 ЦПК України, зокрема, передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами п`ятою, шостою статті 43 ЦПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, який затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистема «Електронний суд» (далі - Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Відповідно до пункту 10 Положення про ЄСІТС адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

З урахуванням викладеного заява адвоката, подана електронною поштою з використанням електронного цифрового підпису, а не через підсистему «Електронний суд», підлягає поверненню без розгляду, оскільки такий спосіб звернення не передбачений процесуальним законодавством.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року по справі № 944/6062/23.

Отже, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петряєва В. В., яка, як стверджується ним, була подана 13 березня 2025 року, не підлягала розгляду та мала бути повернута особі, яка її подала.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів надходження цієї заяви до суду першої інстанції. Додані до апеляційної скарги копія заяви та супровідного листа не підтверджують факту її направлення у встановленому порядку, про що зазначено вище.

Таким чином, з урахуванням відсутності відомостей про отримання зазначеної заяви судом першої інстанції, а також порушення адвокатом процесуального обов`язку щодо направлення процесуальних документів до суду в електронній формі та у порядку, визначеному процесуальним законодавством і Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач та його представник не вчинили належних процесуальних дій, які б свідчили про їх зацікавленість у розгляді справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, з урахуванням того, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак двічі поспіль не з`явилися у підготовче засідання без поважних причин та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

При цьому, залишення заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень частини другої статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Судом першої інстанції вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином постановлена ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіВ. П. Рибчинський
В. В. Сопрун

Повний текст судового рішення складений 14 травня 2025 року