УХВАЛА

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 359/9448/19

провадження № 61-13241сво23

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивачі (відповідачі за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Скокін Леонід Леонідович на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у складі колегії суддів Гуля В. В., Матвієнко Ю.О., Мельника Я. С. у справі:

за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - квартиру, зобов`язання вчинити дії, стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання припиненими чотиристоронніх договорів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог за первісним позовом

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» (далі - ТОВ «Бориспільміськбуд») з об`єднаними позовними вимогами про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - квартиру, зобов`язання вчинити дії, стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

У частині позовних вимог ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що згідно з інвестиційною угодою (про інвестування у житлове будівництво) від 06 липня 2005 року № 1-05-01, укладеною між матір`ю позивачки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер» (далі - ТОВ «Інвестінтер») та АКБ «Київ», було здійснено інвестицію в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,30 кв. м (далі - квартира № 1).

Будинок мало бути введено в експлуатацію в третьому кварталі 2007 року, термін заселення - четвертий квартал 2007 року.

17 жовтня 2005 року вона отримала довідку про інвестування загальної площі квартири, провівши 100 % оплату об`єкта інвестування.

17 жовтня 2005 року між первісним кредитором, ТОВ «Інвестінтер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка-ЛТД» (далі - ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД») було складено акт приймання-передавання майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору № 1/1-05-01 про відступлення права вимоги, укладеного 25 грудня 2007 року між позивачем та її матір`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_1 стала новим кредитором інвестиційної угоди № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво) від 06 липня 2005 року.

26 грудня 2007 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Інвестінтер» та АКБ «Київ» укладено додаткову угоду № 2 до інвестиційної угоди № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво) від 06 липня 2005 року про визнання її, ОСОБА_1 , інвестором за інвестиційною угодою № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво) від 06 липня 2005 року.

22 вересня 2010 року між ними укладено додаткову угоду № 3 до інвестиційної угоди (про інвестування у житлове будівництво) від 06 липня 2005 року № 1-05-01, за якою сторони погодили, що вартість однієї вимірної одиниці площі одного квадратного метра станом на 15 червня 2005 року встановлюється у розмірі 2 050,00 грн.

Крім того, 22 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестінтер» укладено додаткову угоду № 4 до інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво), в якій зазначено, що на підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 08 червня 2010 року № 8032-67-V було змінено поштову адресу будівництва з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_3 .

18 листопада 2010 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Інвестінтер» та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» укладено договір № 2/01-05-01, предметом якого є переведення на ТОВ «Бориспільміськбуд» зобов`язань ТОВ «Інвестінтер» перед позивачем за інвестиційною угодою від 06 липня 2005 року № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво), а також відступлення ТОВ «Інвестінтер» на користь ТОВ «Бориспільміськбуд» права вимоги за інвестиційним договором від 06 липня 2005 року № 20 в частині об`єкта інвестування квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до умов укладеного договору відповідач (сторона 2 договору) прийняв на себе зобов`язання передати позивачу нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

09 серпня 2013 року ТОВ «Бориспільміськбуд» придбало у ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» об`єкт незавершеного будівництва будинку на АДРЕСА_3 , що підтверджено договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, зареєстровано в реєстрі за № 1992, відповідно до якого відповідач також підтверджує обов`язок завершити будівництво будинку та виконати свої зобов`язання перед інвесторами.

19 жовтня 2018 року 5 та 6 секції будинку введено в експлуатацію, що підтверджено сертифікатом, серія IV, № 72, виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Відповідно до пункту 3.2.1 інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 товариство зобов`язане після введення будинку в експлуатацію, за умови виконання пунктів 4.3 та 4.4 (виконано позивачкою) передати їй об`єкт інвестування (квартиру) за актом приймання-передавання та надати необхідні документи для подальшого оформлення об`єкта (квартири) у власність та сприяти в оформленні такого права.

Зазначала, що відповідно до пункту 3.1.4 інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 після введення будинку в експлуатацію інвестор повинен протягом одного місяця здійснити остаточні розрахунки згідно з пунктом 4.5 цієї угоди та прийняти від товариства об`єкт інвестування за актом. Оскільки будинок введено в експлуатацію 19 жовтня 2018 року, то відповідач до 19 листопада 2018 року зобов`язаний був передати їй квартиру за актом.

Позивачка усно та письмово зверталася до відповідача про передання їй квартири АДРЕСА_2 та надання необхідних документів для оформлення права власності, але ТОВ «Бориспільміськбуд» вимагає доплати, порушуючи умови укладеного чотиристороннього договору від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01. Зокрема, в листі від 02 квітня 2019 року № 432 ТОВ «Бориспільміськбуд» повідомило про зміну номера квартири з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_4 та попередило, що у разі відмови від доплати їй буде повернено лише ті кошти, які були вкладені у 2005 році, з урахуванням додаткової компенсації 3 % річних.

Зазначала, що виконала умови інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 у повному обсязі, водночас ТОВ «Бориспільміськбуд» ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не визнає за нею майнові права на об`єкт інвестування, а саме на квартиру АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ), не надає необхідних документів для оформлення та реєстрації права власності, чим грубо порушує її законні права.

За несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позивачка надала розрахунок пені за 327 днів, тобто за період з 20 листопада 2018 року до 07 жовтня 2019 року:

з 20 листопада 2018 року до 25 квітня 2019 року (подвійна ставка 36 %), всього 160 днів: 92 865,00 х (36 % / 100 %) / 365 днів х 160 днів = 14 654,86 грн;

з 26 квітня 2019 року до 18 липня 2019 року (подвійна ставка 35 %), всього 86 днів: 92 865,00 х (35 % / 100 %) / 365 днів х 86 днів = 7 658,18 грн.

з 19 липня 2019 року до 07 жовтня 2019 року (подвійна ставка 34 %), всього 81 день: 92 865,00 х (34 % / 100 %) / 365 днів х 81 день = 7 006,85 грн.

Розмір пені за порушення терміну передання позивачці ОСОБА_1 у власність збудованої квартири за період з 20 листопада 2018 року до 07 жовтня 2019 року становить 29 319,89 грн (14 654,86 грн + 7 658, 18 грн + 7 006,85 грн).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України ОСОБА_1 зазначила суму інфляційних втрат за період з 01 грудня 2018 року до 30 серпня 2019 року: 92 865 грн х (103,5 % / 100 %) - 92 865,00 грн = 3 250,27 грн, де сукупний індекс інфляції розраховано так: 100,8 % х 101,0 % х 100,5 % х 100,9 % х 101,0 % х 100,7 % х 99,5 % х 99,4 % х 99,7 % = 103,5 %.

Крім того, позивачка розрахувала 3 % річних з огляду на те, що кількість прострочених днів виконання зобов`язання з 20 листопада 2018 року до 07 жовтня 2019 року становить 327 календарних днів, за формулою: (3 % х суму боргу х кількість прострочених днів): 365 (кількість днів у році) (3 % / 100 %) х 92 865 х 327 / (365) = 2 479,50 грн.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 вважає, що ТОВ «Бориспільміськбуд» повинно сплатити їй пеню в розмірі 29 319,89 грн; суму інфляційних витрат - 3 250,27 грн; суму 3 % річних - 2 479,50 грн.

ОСОБА_1 просила:

визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 );

зобов`язати ТОВ «Бориспільміськбуд» передати їй за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси;

стягнути з ТОВ «Бориспільміськбуд» неустойку (пеню) за порушення зобов`язань за інвестиційною угодою від 06 липня 2005 року № 1-05-01 та договором від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01 про передання їй об`єкта інвестування (квартири) у розмірі 29 319,89 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 3 250,27 грн, 3 % річних у сумі 2 479,50 грн, а також судовий збір.

У частині позовних вимог ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що 03 листопада 2006 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест» (далі - ТОВ «Систем-Інвест») укладено попередній договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 62,7 кв. м (далі - квартира АДРЕСА_6 ).

03 листопада 2006 року він уклав договір купівлі-продажу № 72 (5) про придбання майнових прав на квартиру АДРЕСА_6 .

ОСОБА_2 у повному обсязі оплатив майнові права на квартиру в сумі 250 000,00 грн, у зв`язку з чим йому було видано довідку про оплату майнових прав на квартиру від 06 листопада 2006 року та складено акт № 1 приймання-передавання майнових прав від 06 листопада 2006 року.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу від 03 листопада 2006 року № 72 (5) (про купівлю майнових прав) заплановано дату введення об`єкта в експлуатацію в 3 кварталі 2007 року. Термін заселення - 4 квартал 2007 року. Після введення об`єкта в експлуатацію (19 жовтня 2018 року) ОСОБА_2 набув право на отримання у власність 100 % квартири АДРЕСА_6 .

Надалі адресу об`єкта будівництва було змінено із АДРЕСА_3 на АДРЕСА_7 , у зв`язку з цим було підписано додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03 листопада 2006 року № 72 (5).

Відповідно до договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 ОСОБА_2 (сторона 1), ТОВ «Бориспільміськбуд» (сторона 2), ТОВ «Систем-Інвест» (сторона 3), ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (сторона 4) уклали договір про переведення на сторону 2 зобов`язання сторони 3 перед стороною 1 за договором купівлі-продажу від 03 листопада 2006 року № 72 (5), а також відступлення стороною 3 на користь сторони 2 права вимоги за інвестиційним договором від 01 вересня 2005 року № 7, у частині об`єкта інвестування - квартири АДРЕСА_6 .

ОСОБА_2 стверджував, що відповідно до вказаного договору у відповідача виникло зобов`язання передати йому нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_6 .

Після того як 19 жовтня 2018 року 5 та 6 секції будинку було введено в експлуатацію, позивач усно та письмово звертався до відповідача про передання йому квартири та надання необхідних документів для оформлення права власності, але ТОВ «Бориспільміськбуд» вимагає доплати, порушуючи умови чотиристороннього договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5.

Грошові зобов`язання він виконав повністю, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав. У листі від 16 серпня 2018 року № 460 ТОВ «Бориспільміськбуд» повідомило про зміну нумерації квартири з АДРЕСА_8 та запропонувало укласти договір про врегулювання майнових відносин шляхом встановлення доплати.

Посилаючись на те, що відповідач протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію, а саме до 19 листопада 2018 року, не передав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_8 ), позивач розрахував пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за 327 днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а саме:

з 20 листопада 2018 року до 25 квітня 2019 року (подвійна ставка 36 %), всього 160 днів: 250 800,00 х (36 % / 100 %) / 365 х 160 днів = 39 578,30 грн;

з 26 квітня 2019 року до 18 липня 2019 року (подвійна ставка 35 %), всього 86 днів: 250 800,00 х (35 % / 100 %) / 365 х 86 днів = 20 682,41 грн;

з 19 липня 2019 року до 07 жовтня 2019 року (подвійна ставка 29 %), всього 81 день: 250 800,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 81 день = 18 923,37 грн.

Всього пені: 39 578,30 грн + 20 682,41 грн +18 923,37 грн = 79 184,08 грн.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідач має сплатити йому суму інфляційних втрат за період з 01 грудня 2018 року до 30 серпня 2019 року: 250 800,00 грн х (103,5 % / 100 %) - 250 800,00 грн = 8 778,00 грн, а також 3 % річних: 3 % / 100 % х 250 800,00 х 327 / (365) = 6 696,36 грн.

З урахуванням викладеного позивач ОСОБА_2 вважає, що ТОВ «Бориспільміськбуд» повинно сплатити йому пеню у розмірі 79 184,08 грн, суму інфляції - 8 778,00 грн, суму 3 % річних - 6 696,36 грн.

ОСОБА_2 просив:

визнати за ним майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ),

зобов`язати ТОВ «Бориспільміськбуд» передати йому за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси;

стягнути з ТОВ «Бориспільміськбуд» неустойку (пеню) за порушення зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03 листопада 2006 року № 72 (5) та договором про передання йому нерухомого майна (квартири) від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 у сумі 79 184,08 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 8 778,00 грн, 3 % річних у сумі 6 696,36 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

У частині позовних вимог ОСОБА_3 .

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що відповідно до інвестиційного договору від 07 грудня 2005 року № 5-36, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрінвестбуд-2000» (далі - ТОВ «Центрінвестбуд-2000») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталоінвест» (далі - ТОВ «Капіталоінвест»), інвестор за рахунок власних та/або запозичених коштів здійснює інвестування квартири (об`єкта) АДРЕСА_10 , загальною площею 51,30 (далі - квартира АДРЕСА_11 ). Запланована дата введення об`єкта в експлуатацію в 3 кварталі 2007 року, термін заселення - 4 квартал 2007 року.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 20 жовтня 2006 року № 1/5-36, укладеного з ТОВ «Капіталоінвест» (первісний кредитор), ОСОБА_3 (новий кредитор) та АКБ «Київ», ОСОБА_3 набула право на отримання у власність 100 % об`єкта інвестування, квартири АДРЕСА_11 . Ціна договору на момент його укладення становила 218 025,00 грн, що складається із суми основного зобов`язання у розмірі загальної вартості об`єкта згідно з основним договором - 171 855,00 грн та винагороди первісного кредитора, що становить 46 170,00 грн.

20 жовтня 2006 року ОСОБА_3 передано майнові права відповідно до акта приймання-передавання.

23 жовтня 2006 року ОСОБА_3 повністю сплатила суми за договором та отримала довідку про інвестування загальної площі квартири АДРЕСА_11 .

12 листопада 2012 року було укладено додаткову угоду № 2 у зв`язку зі зміною поштової адреси будівництва із АДРЕСА_3 на АДРЕСА_7 .

Надалі на підставі договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36, укладеного між позивачем (сторона 1), ТОВ «Бориспільміськбуд» (сторона 2), ТОВ «Центрінвестбуд-2000» (сторона 3), ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (сторона 4), у відповідача виникло зобов`язання передати їй квартиру АДРЕСА_11 .

Зазначає, що на її заяву-вимогу від 24 липня 2019 року про передання квартири відповідач надав відповідь, якою повідомив про зміну нумерації квартири з АДРЕСА_12 та вимагав підписати договір про доплату в сумі 140 930,00 грн.

ОСОБА_3 за період з 23 листопада 2018 року до 07 жовтня 2019 року за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором розрахувала розмір пені за 324 дні:

з 20 листопада 2018 року до 25 квітня 2019 року (подвійна ставка 36 %), всього 157 днів: 171 855,00 х (36 % / 100 %) / 365 х 157 днів = 26 611,62 грн.

з 26 квітня 2019 року до 18 липня 2019 року (подвійна ставка 35 %), всього 86 днів: 171 855,00 х (35 % / 100 %) / 365 х 86 днів = 14 172,15 грн.

з 19 липня 2019 року до 07 жовтня 2019 року (подвійна ставка 34 %), всього 81 день: 171 855,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 81 день = 12 966,81 грн.

Всього розмір розрахованої пені за порушення терміну передання квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ) у власність ОСОБА_3 за період з 20 листопада 2018 року до 07 жовтня 2019 року становить 53 750,58 грн (26 611,62 грн + 14 172,15 грн +12 966,81 грн).

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України позивачка розрахувала суму інфляційних втрат за період з 01 грудня 2018 року до 30 серпня 2019 року: 171 855,00 грн х (103,5 % / 100 %) - 171 855,00 грн = 6 014,92 грн. Також розраховано 3 % річних: 3 % / 100 % х 171 855,00 х 327 / (365) = 4 618,89 грн.

З урахуванням викладеного позивачка ОСОБА_3 вважала, що відповідач повинен сплатити їй пеню у розмірі 53 750,58 грн, суму інфляційних втрат - 6 014,92 грн, та суму 3 % річних - 4 618,89 грн.

ОСОБА_3 просила:

визнати за нею майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 );

зобов`язати ТОВ «Бориспільміськбуд» передати їй за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси;

стягнути з ТОВ «Бориспільміськбуд» неустойку (пеню) за порушення зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 20 жовтня 2006 року № 1/5-36 та договором про передання їй об`єкта інвестування від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 в сумі 53 750,53 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 6 014,92 грн, 3 % річних - 4 618,89 грн, судовий збір, а також витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

У частині позовних вимог ОСОБА_4

ОСОБА_4 у позові зазначив, що відповідно до інвестиційної угоди від 08 грудня 2005 року № 03-04-20 (про інвестування у житлове будівництво), укладеної з Товариством з обмеженою відповідальністю «Престижінвест» (далі - ТОВ «Престижінвест») та АКБ «Київ», після введення об`єкта в експлуатацію (07 липня 2017 року) набув право на отримання у власність 100 % об`єкта - трикімнатної квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 91,60 кв. м (далі - квартира АДРЕСА_15 ). Запланована дата введення об`єкта в експлуатацію в 3 кварталі 2007 року, термін заселення - 4 квартал 2007 року.

08 грудня 2005 року він сплатив за вказаним договором 297 700,00 грн. У цей же день він отримав довідку про інвестування загальної площі квартири.

07 грудня 2007 року складено акт приймання-передання майнових прав.

Надалі адреса об`єкта будівництва була змінена з АДРЕСА_16 , у зв`язку з чим 12 листопада 2010 року між ТОВ «Престижінвест» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 2 до інвестиційної угоди від 08 грудня 2005 року № 03-04-20 (про інвестування у житлове будівництво).

Відповідно до договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 між ним (сторона 1), ТОВ «Бориспільміськбуд» (сторона 2), ТОВ «Престижінвест» (сторона 3), ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (сторона 4) укладено договір про переведення на сторону 2 зобов`язання сторони 3 перед стороною 1 за інвестиційною угодою (про інвестування у житлове будівництво) від 08 грудня 2005 року № 03-04-20, а також відступлення стороною 3 на користь сторони 2 права вимоги за інвестиційним договором від 24 червня 2005 року № 3 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_15 .

Зазначав, що відповідач прийняв на себе зобов`язання після введення об`єкта в експлуатацію передати позивачу об`єкт інвестування за актом приймання-передавання.

07 липня 2017 року секції 3 та 4 будинку введено в експлуатацію, проте відповідач своїх зобов`язань перед ОСОБА_4 не виконав.

05 липня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до ТОВ «Бориспільміськбуд» із заявою-вимогою передати квартиру АДРЕСА_15 йому у власність та 20 вересня 2019 року отримав відповідь разом із проєктом договору № 2-2/4-20 про врегулювання майнових відносин та пропозицією здійснити доплату у розмірі 230 800,00 грн, у якій також повідомлено про змінену нумерації квартири з АДРЕСА_17 .

Оскільки будинок уведено в експлуатацію 07 липня 2017 року, то до 07 серпня 2017 року товариство зобов`язане було передати йому квартиру за актом.

У зв`язку з цим за період з 08 серпня 2017 року до 07 жовтня 2019 року ОСОБА_4 розрахував пеню:

з 08 серпня 2017 року до 26 жовтня 2017 року (подвійна ставка 25 %), всього 79 днів: 297 700,00 х (25 % / 100 %) / 365 х 79 днів = 16 108,42 грн;

з 27 жовтня 2017 року до 14 грудня 2017 року (подвійна ставка 27 %), всього 49 днів: 297 700,00 х (27 % / 100 %) / 365 х 49 днів = 10 790,60 грн;

з 15 грудня 2017 року до 25 січня 2018 року (подвійна ставка 29 %), всього 42 дні: 297 700,00 х (29 % / 100 %) / 365 х 42 дні = 9 934,20 грн;

з 26 січня 2018 року до 01 березня 2018 року (подвійна ставка 32 %), всього 35 днів: 297 700,00 х (32 % / 100 %) / 365 х 35 днів = 9 134,90 грн;

з 02 березня 2018 року до 12 липня 2018 року (подвійна ставка 34 %), всього 97 днів: 297 700,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 97 днів = 26 899,02 грн;

з 13 липня 2018 року до 06 вересня 2018 року (подвійна ставка 35 %), всього 56 днів: 297 700,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 56 днів = 15 529,33 грн;

з 07 вересня 2018 року до 25 квітня 2019 року (подвійна ставка 36 %), всього 231 день: 297 700,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 231 день = 64 058,51 грн;

з 26 квітня 2019 року до 18 липня 2019 року (подвійна ставка 35 %), всього 84 дні: 297 700 х (35 % / 100 %) / 365 х 84 дні = 23 979,12 грн;

з 19 липня 2019 року до 07 жовтня 2019 року (подвійна ставка 34 %), всього 81 день: 297 700,00 х (34 % / 100 %) / 365 х 81 день = 22 462,07 грн.

Отже, розмір нарахованої пені за порушення терміну передання у власність квартири АДРЕСА_17 ) за період з 08 серпня 2017 року до 07 жовтня 2019 року становить 198 896,17 грн (16 108,42 грн + 10 790,60 грн + 9 934,20 грн + 9 134,90 грн + 26 899,02 грн + 15 529,33 грн + 64 058,51 грн + 23 979,12 грн + 22 462,07).

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України ОСОБА_4 розрахував суму інфляційних втрат за період з 08 серпня 2017 року до 30 серпня 2019 року: 297 700,00 грн х (104,4 % / 100) - 297 700,00 грн = 13 098,80 грн. А також нараховано 3 % річних: 297 700,00 х 754 / (365) = 18 449,24 грн.

З урахуванням викладеного позивач ОСОБА_4 вважав, що відповідач повинен сплатити йому: пеню у розмірі 198 896,17 грн, суму інфляційних втрат - 13 098,80 грн; суму 3 % річних - 18 449,24 грн, усього на загальну суму 230 444,21 грн.

ОСОБА_4 просив:

визнати за ним майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ),

зобов`язати ТОВ «Бориспільміськбуд» передати йому за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси;

стягнути з ТОВ «Бориспільміськбуд» неустойку (пеню) за порушення зобов`язань за інвестиційною угодою від 08 грудня 2005 року № 03-04-20 (про інвестування у житлове будівництво) та договором від 13 листопада 2010 року № 2/03-03-04-20 у сумі 198 869,17 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 13 098,80 грн, 3 % річних у сумі 18 449,24 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст позовних вимог за зустрічним позовом

ТОВ «Бориспільміськбуд» подало зустрічну позовну заяву про визнання припиненими:

чотиристороннього договору від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01, укладеного між ОСОБА_1 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»,

чотиристороннього договору від 14 листопада 2010 року № 2/75-5, укладеного між ОСОБА_2 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Систем-Інвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»,

чотиристороннього договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36, укладеного між ОСОБА_3 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»,

чотиристороннього договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20, укладеного між ОСОБА_4 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Престижінвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, відповідач зазначив, що за договорами від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01 (інвестор ОСОБА_1 ), від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 (інвестор ОСОБА_2 ), від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 (інвестор ОСОБА_3 ), від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 (інвестор ОСОБА_4 ) обов`язок ТОВ «Бориспільміськбуд» передати на користь позивачів (відповідачів за зустрічним позовом) об`єкти інвестування напряму випливає з обов`язку ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» спочатку виконати свої зобов`язання за інвестиційними договорами від 06 червня 2005 року № 20, від 01 вересня 2005 року № 7, від 04 жовтня 2004 року № А 1, від 24 червня 2005 року № 3, створити та передати відповідне майно на користь ТОВ «Бориспільміськбуд». Проте ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» своїх зобов`язань за цими інвестиційними договорами не виконало, не створило та не передало ТОВ «Бориспільміськбуд» об`єкти інвестування за цими договорами або будь-які інші об`єкти інвестування.

ТОВ «Бориспільміськбуд» позбавлено можливості прийняти від ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» об`єкти інвестування, а саме квартири АДРЕСА_2 (№ 182), АДРЕСА_8 , АДРЕСА_19 (№ 103) та передати їх на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно.

Посилаючись на вимоги частини першої статті 609 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, відповідач зазначав, що ТОВ «Агробудпереробка» було припинено 31 серпня 2016 року.

Крім того, 06 січня 2015 року було припинено ТОВ «Систем-Інвест», 01 квітня 2015 року - ТОВ «Центрінвестбуд-2000», 07 листопада 2014 року - ТОВ «Престижінвест».

ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» припинено без визначення правонаступника, тому зобов`язання цього товариства (зокрема за інвестиційними договорами від 06 червня 2005 року № 20, від 01 вересня 2005 року № 7, від 04 жовтня 2004 року № А 1, від 24 червня 2005 року № 3) є такими, що припинилися і їх неможливо виконати.

Зазначило, що ці обставини переконливо свідчать про те, що у зв`язку із припиненням ТОВ «Агробудпереробка» припинилися його зобов`язання і перед ТОВ «Бориспільміськбуд» за договорами від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01, від 14 листопада 2010 року № 2/72-5, від 15 листопада 2010 року № 2/5-36, від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20, внаслідок чого припинилися зобов`язання ТОВ «Бориспільміськбуд» перед позивачами (відповідачами за зустрічним позовом).

Також зазначає, що у процедурі банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», ТОВ «Бориспільміськбуд» придбало у ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Н. Г. 09 серпня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1992.

З 2013 року і на цей час ТОВ «Бориспільміськбуд» є власником відповідного будівельного об`єкта та стало замовником будівництва. Товариство за власні кошти здійснило будівництво вказаного об`єкта.

З метою врегулювання ситуації, що склалась, взявши до уваги те, що правовідносини за вказаними договорами припинилися внаслідок припинення ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», ТОВ «Бориспільміськбуд», придбавши недобудову, виступивши новим замовником будівництва та завершивши будівництво за власний рахунок, звернулось до відповідачів за зустрічним позовом із пропозицією укласти новий договір, в якому на взаємовигідних умовах визначити їх права та обов`язки, а також спільний порядок дій, у результаті якого позивачі за первісним позовом зможуть отримати об`єкти інвестування.

ТОВ «Бориспільміськбуд» зазначає, що запропонований проєкт договору про врегулювання майнових відносин не є договором про будь-яке продовження договірних відносин за припиненими договорами, а є абсолютно новим договором, який визначає врегулювання відносин між новим власником та замовником будівництва, яким є ТОВ «Бориспільміськбуд».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2022 року первісний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_20 ).

Зобов`язано ТОВ «Бориспільміськбуд» передати ОСОБА_1 за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси.

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_8 ).

Зобов`язано ТОВ «Бориспільміськбуд» передати ОСОБА_2 за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси.

Визнано за ОСОБА_3 майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_12 ).

Зобов`язано ТОВ «Бориспільміськбуд» передати ОСОБА_3 за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси.

Визнано за ОСОБА_4 майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_17 ).

Зобов`язано ТОВ «Бориспільміськбуд» передати ОСОБА_4 за актом приймання-передавання квартиру АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ), документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічний паспорт на цю квартиру, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Бориспільміськбуд» відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що, встановивши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є інвесторами, які здійснили інвестування у житлове будівництво визначених укладеними договорами об`єктів інвестування в будинку АДРЕСА_3 (після змін адреси - будинок АДРЕСА_3 , забудовником якого було ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», та виконали зобов`язання за інвестиційними договорами, та застосувавши правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, є підстави для визнання за ними майнових прав на вказані квартири.

Оскільки ТОВ «Бориспільміськбуд» свій обов`язок передати на користь позивачів об`єкт інвестування на підставі чотиристоронніх договорів не виконало, місцевий суд зобов`язав його передати позивачам за первісним позовом за актом приймання-передавання квартири, документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічні паспорти на квартири, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси, застосувавши правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 395/5719/17, провадження №14-8цс21.

Разом із цим місцевий суд вважав необґрунтованими та безпідставними вимоги позивачів щодо стягнення пені, а також інфляційних втрат та 3 % річних у порядку, визначеному частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки інвестиційними договорами сторони передбачили можливість нарахування пені лише у разі несвоєчасного виконання зобов`язань інвесторами. Крім того, можливості нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у разі порушення умов зобов`язання, яке не є грошовим, законодавством та умовами договорів не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Бориспільміськбуд» щодо визнання укладених чотиристоронніх договорів припиненими, суд керувався тим, що оскільки сам факт припинення юридичної особи ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» у процедурі банкрутства не може бути безумовною підставою для припинення укладених за його участю договорів, а обов`язок щодо завершення будівництва перейшов до ТОВ «Бориспільміськбуд» на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 09 серпня 2013 року, тому немає підстав для невиконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов`язань за чотиристоронніми договорами.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Бориспільміськбуд» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - квартири, зобов`язання вчинити дії, стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Бориспільміськбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Інвестінтер» про визнання чотиристоронніх договорів припиненими задоволено.

Визнано припиненими:

чотиристоронній договір від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01, укладений між ОСОБА_1 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»;

чотиристоронній договір від 14 листопада 2010 року № 2/75-5, укладений між ОСОБА_2 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Систем-Інвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»;

чотиристоронній договір від 15 листопада 2010 року № 2/5-36, укладений між ОСОБА_3 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»;

чотиристоронній договір від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20, укладений між ОСОБА_4 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Престижінвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Бориспільміськбуд» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 304,25 грн з кожного.

Постанову обґрунтовано тим, що договорами № 2/1-05-01 (інвестор ОСОБА_1 ), № 2/72-5 (інвестор ОСОБА_2 ), № 2/5-36 (інвестор ОСОБА_3 ), № 2/03-04-20 (інвестор ОСОБА_4 ) обов`язок ТОВ «Бориспільміськбуд» передати на користь позивачів об`єкти інвестування напряму випливає з обов`язку ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» виконати свої зобов`язання за інвестиційними договорами № № 20, 7, А 1, 3, створити та передати відповідне майно на користь ТОВ «Бориспільміськбуд».

Проте ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» свої зобов`язання за інвестиційними договорами № № 20, 7, А 1, 3 та за договорами № № 2/1-05-01, 2/72-5, 2/5-36, 2/03-04-20 не виконало, не створило та не передало ТОВ «Бориспільміськбуд» об`єкти інвестування за цими договорами інвестування.

Отже, ТОВ «Бориспільміськбуд» не прийняло від ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» спірні об`єкти інвестування та не передало їх на користь позивачів за первісним позовом.

Відповідно до інформації Міністерства юстиції України ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» було припинено 31 серпня 2016 року без визначення правонаступника.

Таким чином, зобов`язання цього товариства (зокрема за інвестиційними договорами № № 20, 7, А 1, 3) є такими, що припинилися і є неможливими до виконання.

Оскільки у зв`язку з ліквідацією ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» припинилися його зобов`язання перед ТОВ «Бориспільміськбуд» за договорами № № 2/1-05-01,

2/72-5, 2/5-36, 2/03-04-20, то припинилися зобов`язання ТОВ «Бориспільміськбуд» перед позивачами за первісним позовом.

За таких обставин безпідставним є висновок місцевого суду, що на підставі договорів № № 2/1-05-01, 2/72-5, 2/5-36, 2/03-04-20 у ТОВ «Бориспільміськбуд» є зобов`язання перед позивачами за первісним позовом.

ТОВ «Бориспільміськбуд» придбало у ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Н. Г. 09 серпня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1992, у процедурі банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Отже, з 2013 року ТОВ «Бориспільміськбуд» є власником відповідного будівельного об`єкта та стало замовником будівництва.

ТОВ «Бориспільміськбуд» за власні кошти здійснило будівництво об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім цього, помилковим є висновок суду першої інстанції, що відповідно до пунктів 3.3, 5.3 договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 09 серпня 2013 року всі обов`язки, пов`язані з будівництвом об`єкта незавершеного будівництва, приймає на себе ТОВ «Бориспільміськбуд», а тому ТОВ «Бориспільміськбуд» є зобов`язаним передати спірні квартири позивачам за первісним позовом на підставі наведених вище договорів, оскільки пункти 3.3 та 5.3 стосуються виключно обов`язків, пов`язаних з будівництвом об`єкта незавершеного будівництва, тобто стосуються питань безпосереднього процесу будівництва недобудови - фізичного спорудження будівельного об`єкта з будівельних матеріалів за допомогою використання спеціалізованої будівельної техніки та залученням робочої сили та не стосуються питань укладення та реалізації цивільно-правових договорів з продажу майнових прав на об`єкти нерухомості.

Таким чином, оскільки апеляційний суд установив, що у ТОВ «Бориспільміськбуд» немає обов`язку перед позивачами за первісним позовом за інвестиційними зобов`язаннями, а чотиристоронні договори є припиненими, суд також безпідставно задовольнив первісні вимоги в частині зобов`язання ТОВ «Бориспільміськбуд» передати позивачам за актами приймання-передавання квартири, документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічні паспорти на квартири, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси, оскільки вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Крім того, установивши, що об`єкт будівництва - житлово-офісний комплекс на АДРЕСА_3 введено в експлуатацію у липні 2017 року (секція 4), у жовтні 2018 року (секції 5 та 6), суд першої інстанції задовольнив позов у частині визнання за позивачами за первісним позовом майнових прав у неефективний спосіб, оскільки з позовом до суду останні звернулися після введення будинку в експлуатацію, тобто у 2019 році.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року задоволено. Виправлено описку, допущену у постанові Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, а саме на 16 сторінці постанови у двох останніх абзацах, зазначивши замість помилково вказаної дати договорів про відступлення права вимоги № В/А 1-Б та № В/20-Б «22 листопада 2020 року», правильну: «22 листопада 2010 року».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Скокін Л. Л., подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року,просять її скасувати в частині задоволення зустрічного позову про визнання чотиристоронніх договорів припиненими та в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом про зобов`язання вчинити дії, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування статті 609 ЦК України у подібних правовідносинах.

Також заявники зазначають про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив наявні у справі докази, а саме протокол Спільної наради щодо вирішення питань відновлення будівництва житлових будинків від 04 жовтня 2011 року, протокол № 3 зборів комітету кредиторів ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» від 11 лютого 2013 року у справі № Б-50/245-07, лист Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України «Про розгляд звернення інвесторів будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 » від 25 жовтня 2011 року № 7/17-14128.

Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що за спірними чотиристоронніми договорами передбачено переведення на зобов`язання перед стороною 1 (позивачами за первісним позовом) за інвестиційними угодами, а також відступлення на користь сторони 2 (відповідача за первісним позовом) права вимоги за інвестиційними договорами.

Підписанням тристоронніх договорів про відступлення права вимоги без відома інвесторів - фізичних осіб ТОВ «Бориспільміськбуд» порушило б право позивачів на майнові права на об`єкти інвестування / квартири. Уклавши договори про відступлення права вимоги, інвестиційні компанії не могли подати до суду (справа про банкрутство № Б-50/245-07 ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД») заяву про заміну кредитора на нового кредитора ТОВ «Бориспільміськбуд» без підписання чотиристоронніх договорів між інвесторами, інвестиційними компаніями, ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

У ТОВ «Бориспільміськбуд» є обов`язок перед позивачами за інвестиційними зобов`язаннями (інвестиційними угодами), а чотиристоронні договори не є припиненими.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що зі змісту вказаних доказів випливає, що вони були передумовою підписання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, реєстровий № 1992, укладеного між ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Рибій О. В. та ТОВ «Бориспільміськбуд».

Протокол погашення взаємної заборгованості між ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» та ТОВ «Бориспільміськбуд» від 09 серпня 2013 року свідчить про те, що ТОВ «Бориспільміськбуд» отримало об`єкт незавершеного будівництва, в тому числі за рахунок вимог, які виникли в інвесторів до інвестиційних компаній, а в останніх - до ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Отже, у ТОВ «Бориспільміськбуд» наявний обов`язок добудувати будинок та виконати свої зобов`язання перед фізичними особами - інвесторами будинку, якими, зокрема, є заявники.

Доводи інших учасників справи

У березні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Бориспільміськбуд» на касаційну скаргу, у якому останнє просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що зобов`язання, які виникли у ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», не стосуються відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» припинено без визначення правонаступника.

Отже, зобов`язання вказаного товариства (зокрема за інвестиційними договорами № № 20, 7, А 1, 3) є такими, що припинилися і їх неможливо виконати.

Ці обставини свідчать про те, що у зв`язку із припиненням ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» припинилися його зобов`язання і перед ТОВ «Бориспільміськбуд» за договорами № № 2/1-05-01, 2/72-5, 2/5-36, 2/03-04-20, внаслідок чого припинилися зобов`язання ТОВ «Бориспільміськбуд» перед позивачами.

У процедурі банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» ТОВ «Бориспільміськбуд» на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 2013 року придбало у ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_3 .

Отже, з 2013 року ТОВ «Бориспільміськбуд» є власником відповідного об`єкта та стало замовником будівництва, яке здійснило за власні кошти.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 10 січня 2024 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали.

У лютому 2024 року справу надіслано до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 23 грудня 2024 року призначив справу до судового розгляду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі п`яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2025 року передав справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що наявні підстави для передання справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року у справі № 359/215/20 (провадження № 61-3192св23), від 20 вересня 2023 року у справі № 359/10041/17 (провадження № 61-5072св23), з таких підстав.

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах, обґрунтовано тим, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за аналогічних обставин погодилася із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ТОВ «Бориспільміськбуд» не є правонаступником ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», не брало на себе зобов`язань щодо виконання товариством його обов`язків перед інвесторами за інвестиційними договорами, укладеними на будівництво будинку АДРЕСА_3 .

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду з такими висновками не погоджується з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Тлумачення змісту пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по суті такий спосіб захисту, як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У статті 179 ЦК України встановлено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм дає можливість зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Суди встановили, що 06 липня 2005 року між ТОВ «Інвестінтер», ОСОБА_5 (матір`ю позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 ) та АКБ «Київ» укладено інвестиційну угоду № 1-05-01 (про інвестування у житлове будівництво), відповідно до умов якої ОСОБА_5 здійснила інвестування будівництва об`єкта нерухомості з метою отримання у власність квартири АДРЕСА_20 ).

Запланована дата введення будинку в експлуатацію 3 квартал 2007 року, термін заселення 4 квартал 2007 року.

Згідно з пунктом 4.4 інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 інвестор сплачує загальну вартість об`єкта інвестування в сумі 92 865,00 грн.

Відповідно до умов пунктів 2.1.2, 3.2.1, 3.1.4 вказаної угоди інвестор отримала право після введення об`єкта в експлуатацію отримати від товариства квартиру за актом приймання-передавання за умови інвестування у 100 % загальної площі цієї квартири, а також обов`язок після введення будинку в експлуатацію протягом одного місяця здійснити остаточні розрахунки згідно з пунктом 4.4 цієї угоди та прийняти від товариства об`єкт інвестування за актом.

ТОВ «Інвестінтер» відповідно до пункту 3.2.1 інвестиційної угоди взяло на себе зобов`язання після введення будинку в експлуатацію за умови виконання пунктів 4.3, 4.4 передати об`єкт інвестування, що відповідатиме вимогам проєктно-кошторисної документації та Державних будівельних норм України, за актом приймання-передавання інвестору та надати йому необхідні документи для подальшого оформлення об`єкта інвестування у власність.

Відповідно до пунктів 2.1.1, 3.1.3, 3.2.4 інвестиційної угоди від 06 липня 2005 року № 1-05-01 ТОВ «Інвестінтер» та АКБ «Київ» видали довідку про інвестування загальної площі квартири від 17 жовтня 2005 року.

17 жовтня 2005 року ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (забудовник) та ОСОБА_5 склали акт приймання-передавання майнових прав про те, що товариство та забудовник передали, а інвестор прийняла майнові права на квартиру АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Відповідно до договору № 1/1-05-01 про відступлення права вимоги, укладеного 25 грудня 2007 року між ОСОБА_1 (новий кредитор) та ОСОБА_5 (первісний кредитор), ОСОБА_1 отримала право вимоги на отримання у власність об`єкта інвестування (квартири) і стає кредитором за інвестиційною угодою від 06 липня 2005 року № 1- 05-01 (про інвестування у житлове будівництво).

03 листопада 2006 року ОСОБА_2 уклав із ТОВ «Систем-Інвест» попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_21 ), а також договір № 72 (5) купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Відповідно до умов договору № 72 (5) купівлі-продажу майнових прав на квартиру ОСОБА_2 придбав майнові права на квартиру АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 договору від 03 листопада 2006 року № 72 (5) загальна вартість майнових прав на об`єкт на момент цього договору становить 250 800,00 грн. Оплата загальної вартості майнових прав на об`єкт повинна бути здійснена покупцем до 10 листопада 2006 року.

Згідно з пунктом 3.2.6 договору покупець отримав право після введення об`єкта будівництва в експлуатацію згідно з пунктом 1.5 цього договору підписати акт приймання-передавання введеного в експлуатацію об`єкта, а продавець зобов`язався сприяти в оформленні права власності покупця на об`єкт за умови виконання покупцем пунктів 2.3, 2.5 цього договору.

Відповідно до пункту 2.5 договору у випадку, якщо загальна площа об`єкта згідно з технічним паспортом, виданим Бюро технічної інвентаризації, перевищуватиме загальну площу квартири, визначену цим договором, то різниця оплачується покупцем продавцю за вартістю вимірної одиниці площі об`єкта відповідно до цього договору до підписання акта приймання-передавання об`єкта.

06 листопада 2006 року ТОВ «Систем-інвест» видало ОСОБА_2 довідку про оплату майнових прав на квартиру, яка є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03 листопада 2006 року.

06 листопада 2006 року ТОВ «Систем-інвест» та ОСОБА_2 склали акт приймання-передавання майнових прав на квартиру АДРЕСА_8 ).

07 грудня 2005 року між ТОВ «Центрінвестбуд-2000» та ТОВ «Капіталоінвест» укладено інвестиційний договір № 5-36 (про інвестування у житлове будівництво), відповідно до умов якого інвестор здійснив інвестування будівництва квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ) з метою отримання права власності на об`єкт та передання його у власність інвестора.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.5 інвестиційного договору загальна вартість об`єкта на момент укладення договору становить 171 855,00 грн. Інвестор здійснює інвестування об`єкта шляхом перерахування грошових коштів на рахунок товариства до 07 грудня 2006 року.

Згідно з пунктами 3.2.6, 3.2.7 інвестиційного договору товариство зобов`язується протягом місяця після введення будинку в експлуатацію провести технічну інвентаризацію об`єкта. Після проведення технічної інвентаризації об`єкта протягом 3-х робочих днів після виконання інвестором пункту 2.7 цього договору передати останньому об`єкт, який відповідатиме вимогам проєктно-кошторисної документації, Державним будівельним нормам, за актом приймання-передавання.

Відповідно до пункту 4.1.1 інвестор має право протягом сорока календарних днів після введення будинку в експлуатацію за умови виконання пункту 1, підпункту 2.5 пункту 2 цього договору отримати від товариства об`єкт за актом приймання-передавання.

Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Центрінвестбуд-2000» № 5-36 б/д, товариство підтверджує, що ТОВ «Капіталоінвест» (інвестор) повністю виконало свої зобов`язання за інвестиційним договором від 07 грудня 2005 року № 5-36, а саме внесло кошти в розмірі 171 855,00 грн, що надає йому право на отримання об`єкта.

Відповідну довідку про інвестування загальної площі квартири складено 17 жовтня 2005 року.

28 липня 2006 року ТОВ «Центрінвестбуд-2000» та ТОВ «Капіталоінвест» склали акт приймання-передавання майнових прав про те, що ТОВ «Центрінвестбуд-2000» передає, а ТОВ «Капіталоінвест» приймає майнові права на об`єкт - квартиру АДРЕСА_11 (№ 217).

На підставі договору № 1/5-36 про відступлення права вимоги від 20 жовтня 2005 року, укладеного між ТОВ «Капіталоінвест» (первісний кредитор) та ОСОБА_3 , остання набула право вимоги, належне первісному кредитору, і стала кредитором за інвестиційним договором від 07 грудня 2005 року № 5-36, укладеним між ТОВ «Центрінвестбуд-2000» та первісним кредитором, предметом якого є інвестування квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ).

08 грудня 2005 року між ОСОБА_4 , ТОВ «Престижінвест», АКБ «Київ» укладено інвестиційну угоду № 03-04- 10 (про інвестування у житлове будівництво), відповідно до якої ОСОБА_4 є інвестором та здійснив інвестування у будівництво об`єкта нерухомості з метою отримання у власність квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

Відповідно до пункту 4.2 інвестиційної угоди від 08 грудня 2005 року № 03-04-20 вартість об`єкта інвестування становить 297 700,00 грн.

Згідно з пунктами 2.1.2, 3.2.1 інвестиційної угоди інвестор отримав право після введення об`єкта в експлуатацію отримати від товариства квартиру за актом приймання-передавання за умови інвестування у 100 % загальної площі цієї квартири, а також обов`язок після введення будинку в експлуатацію протягом одного місяця здійснити остаточні розрахунки згідно з пунктом 4.4 цієї угоди та прийняти від товариства об`єкт інвестування за актом.

08 грудня 2005 року ТОВ «Престижінвест» та АКБ «Київ» видали ОСОБА_4 довідку про інвестування загальної площі квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

07 грудня 2007 року ТОВ «Престижінвест» та ОСОБА_4 склали акт приймання-передавання майнових прав, відповідно до якого товариство передало, а інвестор прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

Рішенням Бориспільської міської ради від 08 червня 2010 року № 8032-67-V надано поштову адресу земельній ділянці, що надана в оренду ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» під будівництво житлово-офісного комплексу, а АДРЕСА_16, (будівельна адреса до прийняття рішення Бориспільської міської ради від 08 червня 2010 року № 8032-67-V - АДРЕСА_1), з урахуванням чого було внесено зміни до зазначених вище договорів.

Укладення вказаних вище договорів та виникнення відповідних правовідносин мало місце з огляду на ту обставину, що:

ТОВ «Інвестінтер» (інвестор) уклало з ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (замовник будівництва) інвестиційний договір від 06 червня 2005 року № 20 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 ;

ТОВ Систем-Інвест» (інвестор) уклало з ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (замовник будівництва) інвестиційний договір від 06 червня 2005 року № 7 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 ;

ТОВ «Центрінвестбуд-2000» (інвестор) уклало з ТОВ (замовник будівництва) інвестиційний договір від 04 жовтня 2004 року № А 1 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 ;

ТОВ «Престижінвест» (інвестор) уклало з ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» (замовник) інвестиційний договір від 24 червня 2005 року № 3 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 .

У 2007 році було розпочато процедуру банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» у справі № Б-50/245-07 у Господарському суді Харківської області, в межах якої кредиторами були ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Систем-Інвест», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Престижінвест».

У вересні-листопаді 2010 року (під час процедури банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД») ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Систем-Інвест», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Престижінвест» за участі ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» уклали тристоронні договори про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Бориспільміськбуд» за зазначеними інвестиційними договорами № № 20, 7, А 1, 3.

22 листопада 2010 року між ТОВ «Центрінвестбуд-2000» як первісним кредитором, ТОВ «Бориспільміськбуд» як новим кредитором та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» як боржником укладено договір про відступлення права вимоги № В/А 1-Б, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за інвестиційним договором від 04 жовтня 2004 року № А 1 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 , укладеним між первісним кредитором та боржником (основний договір), в сумі 9 985 136,70 грн.

22 листопада 2010 року між ТОВ «Інвестінтер» як первісним кредитором, ТОВ «Бориспільміськбуд» як новим кредитором та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» як боржником було укладено договір про відступлення права вимоги № В/20-Б, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за інвестиційним договором від 06 червня 2005 року № 20 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 , укладеним між первісним кредитором та боржником (основний договір), у сумі 8 551 620,00 грн.

27 вересня 2010 року між ТОВ «Престижінвест» як первісним кредитором, ТОВ «Бориспільміськбуд» як новим кредитором та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» як боржником було укладено договір про відступлення права вимоги № В/З-Б, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за інвестиційним договором від 24 червня 2005 року № 3 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_3 , укладеним між первісним кредитором та боржником (основний договір), у сумі 9 240 000,00 грн.

22 жовтня 2010 року між ТОВ «Систем-інвест» як первісним кредитором, ТОВ «Бориспільміськбуд» як новим кредитором та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» як боржником було укладено договір про відступлення права вимоги № В/7-Б, відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за інвестиційним договором від 01 вересня 2005 року № 7 на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 (основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником, у сумі 4 874 100,00 грн.

У межах зазначених правовідносин надалі укладено чотиристоронні договори:

між ОСОБА_1 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01;

між ОСОБА_2 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Системінвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» від 14 листопада 2010 року № 2/72-5;

між ОСОБА_3 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» від 15 листопада 2010 року № 2/5-36;

між ОСОБА_4 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Престижінвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20.

09 серпня 2013 року між ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» та ТОВ «Бориспільміськбуд» укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, реєстровий № 1992.

Щодо чотиристороннього договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5, укладеного між ОСОБА_2 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Систем-Інвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Відповідно до пункту 2.8 договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 сторона 3 (ТОВ «Систем-Інвест») відступає на користь сторони 2 (ТОВ «Бориспільміськбуд»), а сторона 2 приймає право вимоги за інвестиційним договором від 01 вересня 2005 року № 7, який було укладено між стороною 3 та стороною 4 (ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»), у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_8 ).

Згідно з пунктом 2.9 договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 сторона 2 набуває право вимагати від сторони 4 повного та реального виконання обов`язків, передбачених інвестиційним договором від 01 вересня 2005 року № 7, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ).

Відповідно до пункту 2.10 договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 сторона 4 підтверджує свій обов`язок виконати в натурі свої зобов`язання перед стороною 2 за інвестиційним договором від 01 вересня 2005 року № 7 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ), а сторона 2 зобов`язується протягом 10 робочих днів з моменту отримання об`єкта інвестування передати його стороні 1 (інвестору).

Згідно з пунктом 2.12 договору від 14 листопада 2010 року № 2/72-5 сторона 4 засвідчує, що не має заперечень проти вимог, пов`язаних із належним виконанням інвестиційного договору від 01 вересня 2005 року № 7, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_6 ( АДРЕСА_9 ).

Щодо чотиристороннього договору від 18 листопада 2010 року № 2/1-05-01, укладеного між ОСОБА_1 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Іінвестінтер», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Відповідно до пункту 2.9 договору № 2/1-05-01 сторона 3 (ТОВ «Інвестінтер») відступає на користь сторони 2 (ТОВ «Бориспільміськбуд»), а сторона 2 приймає право вимоги за інвестиційним договором від 06 червня 2005 року № 20, який було укладено між стороною 3 та стороною 4 (ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»), у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Згідно із пунктом 2.10 договору № 2/1-05-01 сторона 2 набуває права вимагати від сторони 4 повного та реального виконання обов`язків, передбачених інвестиційним договором від 06 червня 2005 року № 20 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Відповідно до пункту 2.11 договору 2/1-05-01 сторона 4 підтверджує свій обов`язок виконати в натурі свої зобов`язання перед стороною 2 за інвестиційним договором від 06 червня 2005 року № 20 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ), а сторона 2 зобов`язується протягом 10 робочих днів з моменту отримання об`єкта інвестування передати його стороні 1 (інвестору).

Згідно з пунктом 2.13 договору № 2/1-05-01 сторона 4 засвідчує, що не має заперечень проти вимог, пов`язаних із належним виконанням інвестиційного договору від 06 червня 2005 року № 20 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Щодо чотиристороннього договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36, укладеного між ОСОБА_3 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Відповідно до пункту 2.8 договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 сторона 3 (ТОВ «Центрінвестбуд-2000») відступає на користь сторони 2 (ТОВ «Бориспільміськбуд»), а сторона 2 приймає право вимоги за інвестиційним договором від 04 жовтня 2004 року № А 1, який було укладено між стороною 3 та стороною 4 (ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»), у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ).

Згідно з пунктом 2.9 договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 сторона 2 набуває право вимагати від сторони 4 повного та реального виконання обов`язків, передбачених інвестиційним договором від 04 жовтня 2004 року № А 1, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ).

Відповідно до пункту 2.10 договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 сторона 4 підтверджує свій обов`язок виконати в натурі свої зобов`язання перед стороною 2 за інвестиційним договором від 04 жовтня 2004 року № А 1 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_11 ( АДРЕСА_13 ), а сторона 2 зобов`язується протягом 10 робочих днів з моменту отримання об`єкта інвестування передати його стороні 1 (інвестору).

Згідно з пунктом 2.12 договору від 15 листопада 2010 року № 2/5-36 сторона 4 засвідчує, що не має заперечень проти вимог, пов`язаних із належним виконанням інвестиційного договору від 04 жовтня 2004 року № А 1, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_11 (№ 217).

Щодо чотиристороннього договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20, укладеного між ОСОБА_4 , ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Престижінвест», ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Відповідно до пункту 2.8 договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 сторона 3 (ТОВ «Престижінвест») відступає на користь сторони 2 (ТОВ «Бориспільміськбуд»), а сторона 2 приймає право вимоги за інвестиційним договором від 24 червня 2005 року № 3, який було укладено між стороною 3 та стороною 4 (ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД»), у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

Згідно з пунктом 2.9 договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 сторона 2 набуває право вимагати від сторони 4 повного та реального виконання обов`язків, передбачених інвестиційним договором від 24 червня 2005 року № 3, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

Відповідно до пункту 2.10 договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 сторона 4 підтверджує свій обов`язок виконати в натурі свої зобов`язання перед стороною 2 за інвестиційним договором від 24 червня 2005 року № 3 у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ), а сторона 2 зобов`язується протягом 10 робочих днів з моменту отримання об`єкта інвестування передати його стороні 1 (інвестору).

Згідно з пунктом 2.12 договору від 13 листопада 2010 року № 2/03-04-20 сторона 4 засвідчує, що не має заперечень проти вимог, пов`язаних із належним виконанням інвестиційного договору від 24 червня 2005 року № 3, у частині об`єкта інвестування, а саме квартири АДРЕСА_15 ( АДРЕСА_18 ).

Відповідно до інформації Міністерства юстиції України 07 листопада 2014 року було припинено ТОВ «Престижінвест», 06 січня 2015 року - ТОВ «Систем-Інвест», 01 квітня 2015 року - ТОВ «Центрінвестбуд-2000», 31 серпня 2016 року - ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД».

Встановивши у справі, яка переглядається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є інвесторами, які здійснили інвестування у житлове будівництво визначених укладеними ними договорами об`єктів інвестування в будинку АДРЕСА_3 , забудовником якого було ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», виконали зобов`язання за інвестиційними договорами, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання за позивачами за первісним позовом майнових прав на вказані квартири, застосувавши правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12.

Крім того, оскільки ТОВ «Бориспільміськбуд» свій обов`язок передати на користь позивачів об`єкти інвестування на підставі чотиристоронніх договорів не виконало, суд першої інстанції, застосувавши правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 395/5719/17, провадження № 14-8цс21, дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання відповідача ТОВ «Бориспільміськбуд» передати позивачам за актом приймання-передавання квартири, документи, необхідні для державної реєстрації права власності, технічні паспорти на квартири, документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, документ про присвоєння поштової адреси,.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про те, що у ТОВ «Бориспільміськбуд» відсутній обов`язок перед позивачами за інвестиційними зобов`язаннями, а чотиристоронні договори є припиненими.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій стосовно майна.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а отже, і «майном».

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполученого Королівства» («Stretch v. the United Kingdom»), заява № 44277/98).

В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» («NKM v. Hungary»), заява № 66529/11 у рішенні від 14 травня 2013 року, ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон № 978-IV) та Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-ХІІ «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закон № 1560-ХІІ).

Відповідно до частини п`ятої статті 7 та статті 4 Закону № 1560-ХІІ інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права).

У статті 2 Закону № 978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Тобто після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.

Для проведення державної реєстрації прав з виданням свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник, зокрема, подає: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об`єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо) (у разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав); довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав); технічний паспорт на об`єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо); завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва): документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об`єкта нерухомого майна); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінилася) (пункт 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868).

У пункті 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо); технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови).

Укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації, оскільки жодних винятків щодо необхідності державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, як передбачено в частині першій статті 182 та частині другій статті 331 ЦК України для новоствореної речі, якою є квартира в новозбудованому будинку, цивільне законодавство не містить.

Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, в разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України, є різновидом загального способу захисту визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, оскільки сам собою факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, зокрема договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.

Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в об`єкти будівництва та визначення новоствореного майна як об`єкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що ТОВ «Бориспільміськбуд», уклавши договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва на АДРЕСА_3 у процедурі банкрутства ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» у справі № Б-50/245-07 та прийнявши за наслідками укладення цього договору на себе всі обов`язки ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» із закінчення будівництва, свої зобов`язання перед інвесторами - фізичними особами, які належно виконали їх зобов`язання у договірних правовідносинах, не виконало, після введення будинку в експлуатацію квартири інвесторів за актом приймання-передавання, а також документи, необхідні для реєстрації права власності їм, не передало, та всупереч укладеним за його участі чотиристороннім договорам майнові права цих інвесторів на об`єкти будівництва (квартири) не визнає.

Водночас у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року у справі № 359/215/20 (провадження № 61-3192св23), від 20 вересня 2023 року у справі № 359/10041/17 (провадження № 61-5072св23) за позовами інвесторів у будівництво квартир у будинку на АДРЕСА_3 , зокрема до ТОВ «Бориспільміськбуд», про визнання майнових прав на нерухоме майно та скасування рішень про державну реєстрацію суд касаційної інстанції погодився з висновками судів про те, що ТОВ «Бориспільміськбуд» набуло право вимоги до ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» за інвестиційними договорами, тобто виступило кредитором, проте у подальшому за додатковими договорами від 09 грудня 2010 року, укладеними між ТОВ «Бориспільміськбуд» та ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», ці інвестиційні договори було розірвано, а спірний об`єкт незавершеного будівництва ТОВ «Бориспільміськбуд» придбало 09 серпня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» у процедурі його банкрутства.

Верховний Суд у вказаних постановах виснував, що у ТОВ «Бориспільміськбуд» не виникло зобов`язання перед позивачами як інвесторами щодо передання їм майнових прав на нерухоме майно, яке було предметом договорів, укладених позивачами, зокрема з ТОВ «Центрінвестбуд-2000», ТОВ «Інвестінтер», ТОВ «Престижінвест», ТОВ «Інвестлайн» та іншими первісними інвесторами будівництва.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у вказаних справах погодився з висновками судів про те, що ТОВ «Бориспільміськбуд» не є правонаступником ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» та не взяло на себе обов`язків щодо виконання зобов`язань цього товариства стосовно інвесторів за інвестиційними договорами, укладеними на будівництво будинку АДРЕСА_3 , з чим не погоджується колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року у справі № 359/215/20 (провадження

№ 61-3192св23), від 20 вересня 2023 року у справі № 359/10041/17 (провадження № 61-5072св23), згідно з якими ТОВ «Бориспільміськбуд» не є правонаступником ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», не брало на себе виконання зобов`язань ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД» стосовно інвесторів за інвестиційними договорами, укладеними щодо будівництва будинку АДРЕСА_3 , зокрема щодо передання їм майнових прав на нерухоме майно (квартири).

У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

З урахуванням наведеного справа підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справу розглядатиме Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу № 359/9448/19:

за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - квартиру, зобов`язання вчинити дії, стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання припиненими чотиристоронніх договорів.

Призначити справу № 359/9448/19 до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді А. І. Грушицький

Б. І. Гулько

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

М. Є. Червинська