Справа № 932/119/22
Провадження № 2/932/85/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого - судді Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання Карапиш А.М., представника позивача Бочкаря Р. В., представника відповідача- Алєксєєнко Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну «Украгротехсервіс» до ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну «Украгротехсервіс» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 шкоди у розмірі 1302562, 28 грн за період з 18.02.2017 по 21.12.2017 в частині непередачі майна, що належить позивачу, а саме великої рогатої худоби.

Позов обґрунтований тим, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 ТОВ «Дукла» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором товариства призначено голову ліквідаційної комісії Толстих А. В.

08.07 2017 господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання рішення суду, яким зобов`язано ТОВ «Дукла» передати ПРВКВК «Украгротехсервіс» приплід корів в кількості 811 голів та молоко в кількості 3 385 200 літрів. Однак за період виконання своїх повноважень ліквідатора ТОВ «Дукла» Толстих А. В. рішення суду не виконав, вищевказане майно ПРВКВК «Украгротехсервіс» не передав, що призвело до завдання позивачу шкоди на суму 1 302 562,28 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2022.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.12.2022 ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2022 про відмову у відкритті провадження у справі та постанова Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2022 скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Кондрашова І.А. від розгляду цивільної справи № 932/119/22.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Кондрашова І.А. від розгляду цивільної справи № 932/119/22.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2023 заява судді Кондрашова І.А. про самовідвід від розгляду цивільної справи № 932/119/22 задоволена, суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 відведений від розгляду цивільної справи № 932/119/22, справа передана до канцелярії Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого головуючого судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Овчиннікової О.С.

У зв`язку із відставкою судді Овчиннікової О.С. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2024 справа прийнята до провадження судді Потоцької С.С.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, у відзиві на позов зазначив, що відповідач не є належним відповідачем у справі, оскільки саме ТОВ «Дукла», як юридична особа, мала правовідносини з позивачем та саме юридична особа ТОВ «Дукла» зобов`язана передати ПРВКВК «Украгротехсервіс»» приплід корів відповідно до наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2017 у справі № 916/1674/15. Фізична особа ОСОБА_1 не перебував у правовідносинах з позивачем, ніколи безпідставно не набував та не зберігав у себе майно ПРВКВК ««Украгротехсервіс», отже не може відповідати за цим позовом. Таким відповідачем, на думку відповідача, є ТОВ «Дукла»». Крім того, вказує, що відсутні докази щодо загибелі протягом 2017 року 54 корів. За весь період виконання своїх повноважень в якості ліквідатора ТОВ «Дукла» стосовно відповідача, як фізичної особи, не було встановлено фактів невиконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2015 у справі № 916/1674/15 ПРВКВК «Украгротехсервіс», а відповідач сам фактично відмовився від примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2017 у справі № 916/1674/15.

Під час судового розгляду представником відповідача заявлені клопотання про витребування відомостей щодо смерті засновника ПРВКВК «Украгротехсервіс» ОСОБА_3 , документів, які підтверджують повноваження представників позивача у цій справі, інформацію про встановлення органів управління позивача, а також клопотання про залишення позову без руху.

Представником позивача добровільно надані документи та інформація стосовно смерті засновника ПРВКВК «Украгротехсервіс», документи, які підтверджують повноваження представників позивача у цій справі, інформацію що встановлення органів управління позивача.

Ухвалою від 05.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без руху та надання інформації та документів, які підтверджують повноваження представників позивача у цій справі.

Протокольною ухвалою від 12.02.2025 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначений на 22.04.2025 та 09.05.2025.

У судовому засіданні представник позивач надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, які викладені у відзиві на позов.

У судовому засіданні 09.05.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, у зв`язку зі складністю справи проголошення рішення призначено на 19.05.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 у справі № 904/10957/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дукла» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ТОВ «Дукла» Толстих А.В. Строк ліквідаційної процедури встановлений до 20.12.2017 (т.1 а.с.17-22).

Цією постановою ліквідатора зобов`язано:

- після закінчення строку для подання кредиторських вимог, зобов`язати ліквідатора надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку п. 5 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», скласти реєстр вимог кредиторів та подати на затвердження господарському суду реєстр вимог кредиторів в строк до 30.01.2017.

- заходи ліквідаційної процедури проводити у відповідності до вимог статей 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

- кожного першого числа наступного місяця ліквідатор повинен надати господарському суду Дніпропетровської області звіт про проведені дії в ліквідаційній процедурі з документами, які підтверджують проведення цих дій в ліквідаційній процедурі.

- подати на затвердження до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс та документи, які підтверджують проведення ліквідаційної процедури за десять днів до закінчення строку ліквідаційної процедури.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.06.2007 у справі № 11-29/176-07-4002 за ПРВКВК "Украгротехсервіс" визнано право власності на корів в кількості 189 голів з наступним вилученням з ТОВ «Дукла» та переданням ПРВКВК "Украгротехсервіс".

Решетилівським ВДВС ГТУЮ у Полтавській області вищезазначене рішення було виконано частково, зокрема вилучено у ТОВ «Дукла» 113 голів великої рогатої худоби, а 76 голів залишились на зберіганні у ТОВ "ДУКЛА". Ця обставина встановлена рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2015 у справі № 916/1674/15 та постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2017 у справі № 916/1674/15.

Відповідно до наказу від 03.02.2017 № 6 ТОВ «Дукла», який підписаний відповідачем, проведена інвентаризація активів ТОВ «Дукла» станом на 23.01.2017 на балансі ТОВ «Дукла» перебуває 665 голів худоби. У сел. Пащенки перебуває 38 корів, які підлягають передачі від ТОВ «Дукла» до ПРВКВК «Украгротехсервіс» (т. 1 а.с.41-43).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2015 у справі № 916/1674/15 зобов`язано ТОВ «Дукла» " передати ПРВКВК «Украгротехсервіс» приплід корів у кількості 811 голів, та молоко в кількості 3 385 200 літрів (а.с.29-37). Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2015 у справі № 916/1674/15 залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2017 (т.1 а.с. 23-28).

У рішенні від 14.07.2015 у справі № 916/1674/15 встановлено, що ПРВКВК «Украгротехсервіс» на праві власності належить приплід корів, який перебуває у ТОВ «Дукла», у кількості 811 корів та молоко в кількості 3 385 200 літрів. Приплід у кількості 811 корів отриманий від поголів`я великої рогатої худоби у кількості 76 корів, яке також належить ПРВКВК «Украгротехсервіс», та яке залишалось у користуванні ТОВ «Дукла» (а.с. 29-37).

На виконання рішення у справі № 916/1674/15 господарським судом Дніпропетровської області видано наказ від 08.09.2017 (т.1 а.с.38).

Листом від 21.02.2018 № 12/365 ОСОБА_1 повідомив ПРВКВК «Украгротехсервіс», що 20.12.2017 сплинув строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора, подано клопотання до господарського суду про продовження строку ліквідаційної процедури, повідомлено про те, що питання окреслені в листі від 26.12.2017 № б/н будуть розглянуті в межах повноважень ліквідатора ТОВ «Дукла» після розгляду господарським судом питання про продовження строку ліквідаційної процедури ТОВ «Дукла» та повноважень ліквідатора банкрута. Доведене до відома, що ліквідатором ТОВ «Дукла» вживаються всі необхідні заходи для збереження майна банкрута, зокрема збереження в належному стані великої рогатої худоби (т.1 а.с. 39).

Листом від 14.05.2018 № 12/396 ліквідатор ТОВ «Дукла» Толстих А.В. повідомив ПРВКВК «Украгротехсервіс» про те, що передача майна може бути вирішена тільки після надання/продовження повноважень ліквідатора господарським судом. Питання щодо визнання недійсним договорів застави сільськогосподарських тварин від 04.08.2014 № Д067Г/С-ДЗ-5 та від 04.08.2014 № Д067Г/С-ДЗ-7 остаточно не вирішено та знаходиться на розгляді Верховного Суду (т.1 а.с. 40).

На підтвердження факту загибелі 54 корів позивачем надані копії Актів на вибуття тварин та птиці (а.с. 50-60):

Акт від 14.07.2017 б/н (2 тварини); Акт від 19.07.2017 б/н (4 тварини) (т.1 а.с. 50);

Акт від 14.08.2017 б/н (5 тварин); Акт від 09.08.2017 б/н (3 тварини) (т.1 а.с. 51);

Акт від 16.06.2017 б/н (2 тварини); Акт від 17.06.2017 б/н (2 тварини) (т.1 а.с. 52);

Акт від 17.06.2017 б/н (1 тварина) (т.1 а.с. 53);

Акт від 17.06.2017 б/н (1 тварина); Акт від 06.07.2017 № 96 (2 тварини) (т.1 а.с. 54);

Акт від 18.02.2017 б/н (1 тварина); Акт від 25.03.2017 б/н (1 тварина) (т.1 а.с. 55);

Акт від 14.07.2017 б/н (7 тварин); Акт від 07.08.2017 б/н (3 тварини) (т.1 а.с. 56);

Акт від 20.09.2017 б/н (1 тварина); Акт від 27.11.2017 б/н (3 тварини) (т.1 а.с. 57);

Акт від 19.11.2017 б/н (2 тварини); Акт від 26.10.2017, б/н (4 тварини) (т.1 а.с. 58);

Акт від 26.08.2017 б/н (1 тварина); Акт від 08.09.2017 б/н (5 тварин) (т.1 а.с. 59);

Акт від 27.11.2017 б/н (1 тварина); Акт від 21.12.2017 б/н (3 тварини) (т.1 а.с. 60).

08.11.2017 господарським судом Дніпропетровської області винесена ухвала у справі № 904/10957/16, якою у задоволенні скарги ПРВКВК «Украгротехсервіс» від 26.10.2017 щодо зобов`язання ліквідатора ТОВ «Дукла» Толстих А.В. передати заявнику 76 голів корів, приплід корів в кількості 811 голів і молоко в кількості 3 385 200 літрів відмовлено (т. 2 а.с. 135-136).

В ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 підставою для відмови у передачі від ТОВ «Дукла» до ПРВКВК "Украгротехсервіс" 76 голів корів, приплоду корів в кількості 811 голів і молока в кількості 3 385 200 літрів зазначено, що це питання вже знаходиться на виконанні приватного виконавця ОСОБА_10 та Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та має бути виконане в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у зв`язку із чим не потребує додаткового вирішення господарським судом в межах справи про банкрутство ТОВ «Дукла».

Ухвалою господарського суду від 27.03.2019 звільнено голову ліквідаційної комісії Толстих Андрія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла» та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Моісєєва Юрія Володимировича.

13.05.2019 господарським судом Дніпропетровської області винесена ухвала у справі № 904/10957/16, якою скарга ПРВКВК «Украгротехсервіс» задоволена частково, зобов`язано ліквідатора ТОВ «ДУКЛА» Моісєєва Ю.В. не включати до ліквідаційної маси ТОВ «Дукла» майно, належне ПРВКВК «Украгротехсервіс» за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2017 у справі № 916/1674/15, зобов`язано ліквідатора ТОВ «Дукла» Моісєєва Ю.В. у 15 денний строк з дати прийняття цієї ухвали надати ПРВКВК «Украгротехсервіс» доступ до свого майна та передати останньому наявне майно за наказом господарського суду від 08.09.2017 у справі № 916/1674/15. Заперечення щодо скарги на бездіяльність ОСОБА_1 відхилена судом, оскільки ліквідатор лише виконує повноваження органів управління банкрута і вимоги по скарзі стосуються не персонально арбітражного керуючого, а юридичної особи банкрута (т. 2 а.с.137-138).

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Збитками є: втрати, який особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.

Отже, при вирішенні цього спору на позивача покладається обов`язок довести факт заподіяння йому збитків, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, факт порушення ліквідатором свого обов`язку та причинний зв`язок між цим порушенням і збитками.

Необхідною підставою для притягнення ліквідатора банкрута до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність умов, передбачених ст. 1166 ЦК України, якою врегульовано питання щодо відшкодування позадоговірної шкоди.

При цьому, дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у такій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша ст.1172 ЦК України).

Водночас, ліквідатор банкрута є спеціальним суб`єктом, порядок призначення, діяльність та відповідальність якого врегульована законодавством про банкрутство.

У зв`язку з чим, відшкодування шкоди у випадку завдання шкоди ліквідатором банкрута здійснюється з урахуванням норм спеціального законодавства.

За приписами частини другої ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( закон, який чинний на час виникнення спірних правовідносин) (далі- Закон про банкрутство) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом (частина перша ст. 107 Закону про банкрутство).

Статтею 111 Закону про банкрутство визначено, що шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відшкодовується відповідно до закону.

Шкода, заподіяна особі внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відшкодовується за рахунок страхової виплати.

Шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відшкодовується арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором).

Тобто, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, ліквідатор банкрута (відповідач) може нести лише у випадку її заподіяння внаслідок його умисних дій чи бездіяльності.

За частиною першою ст. 41 Закону про банкрутство (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) ліквідатор -фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно з частиною другою ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною восьмою ст. 42 Закону про банкрутство передбачено, що майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Під судового розгляду встановлено, що корови у кількості 54 штук є власністю ПРВКВК «Украгротехсервіс» та перебували у користуванні ТОВ «Дукла». Зазначена обставини не заперечувалась сторонами.

Відповідно до частини третьої ст. 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Отже, ліквідатор банкрута- відповідач, діючи добросовісно, розсудливо, на виконання рішення господарського суду Дніпропетровській області та положень частини восьмої ст. 42 Закону про банкрутство зобов`язаний був запобігти загибелі корів, забезпечити їх передачу власнику- ПРВКВК «Украгротехсервіс».

Для забезпечення передачі корів у кількості 76 ТОВ «Дукла» прийняло наказ від 03.02.2017 № 6 за підписом ліквідатора банкрута- відповідача. Під час судового розгляду не встановлено прийняття ТОВ «Дукла» інших розпорядчих документів товариства щодо решти великої рогатої худоби.

За обставинами справи встановлено, що передача спірних корів не відбулась.

Тому суд погоджується з твердженням позивача, що відповідач допустив бездіяльність та не вчинив дії щодо передачі корів позивачу. Відповідач не надав суду докази щодо повідомлення позивача про дату та місце передачі майна, вжиття інших заходів щодо забезпечення доступу позивача до великої рогатої худоби та не вжив всіх заходів спрямованих на збереження життя тварин.

За поясненнями представника позивача у судовому засіданні, відповідач не повідомив про загибель корів та обіцяв здійснити їх передачу. У зв`язку з тим, що позивач дізнався про загибель тварин лише після припинення повноважень відповідача як ліквідатора банкрута, господарський суд відхилив скаргу на бездіяльність відповідача, оскільки законодавством про банкрутство не передбачено подача скарги на ліквідатора, повноваження якого припинені.

На переконання суду, невстановлення бездіяльності відповідача у межах справи про банкрутство № 904/10957/16 не свідчить про належне виконання відповідачем обов`язку щодо збереження та передачі корів.

З огляду на зазначене, враховуючи бездіяльність відповідача, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у цій справі.

Щодо підстав позову суд зазначає, що позивач безпідставно посилається на ст. 942, 951 ЦК України, оскільки під час розгляду справи не встановлено укладання договорів зберігання ні між сторонами у справі, ні між позивачем та ТОВ «Дукла». Доказів укладання таких договорів позивачем не надано.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша ст. 1212 ЦК України).

Тому доводи позивача щодо регулювання спірних відносин ст. 1212-1214 ЦК України є також безпідставним, оскільки спірні відносини, а саме щодо збереження та передачі корів, регулюються спеціальним законодавством- про банкрутство, а корови не перебували у користуванні безпосередньо у відповідача.

Встановлено, що у межах розгляду справи про банкрутство № 904/10957/16 ТОВ «Дукла» в ухвалі від 14.07.2020, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зазначено про те, «19.04.2019 завершено проведення інвентаризації майна банкрута ліквідатором Моісєєвим Ю.В., під час якої виявлено 58 голів корів, що підтверджено інвентаризаційним описом. … Даний арбітражний керуючий виконував повноваження ліквідатора з 27.03.2019. При інвентаризації майна ним виявлено лише 58 корів, належних скаржнику, решта корів загинули в період виконання повноважень ліквідатором банкрута ОСОБА_1 , тому арбітражний керуючий Моісєєв Ю.В. відповідальний лише за те майно, яке було у банкрута після його призначення».

У поясненнях, наданих ліквідатором ТОВ «Дукла» Моісєєвим Ю.В. господарському суду Дніпропетровської області у межах справи № 904/10957/16, зазначено, що ліквідатором ТОВ «Дукла» виявлена документація щодо загибелі 528 голів великої рогатої худоби у період з 20.12.2016 по 27.03.2019 ( до призначення ліквідатором Моісєєва Ю.В.) на підтвердження чого надаються акти (т. 1 а.с. 48-49).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта ст. 82 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає доведеним факт загибелі корів під час виконання відповідачем повноважень ліквідатора ТОВ «Дукла». Саме бездіяльність ліквідатора призвела до загибелі тварин, які належать на праві власності позивачу, оскільки, виконуючи повноваження ліквідатора банкрута, відповідач мав дотримуватись вимог законодавства, діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою законодавством про банкрутство на нього покладено повноваження ліквідатора.

На підтвердження факту загибелі корів та розміру шкоди позивач посилався на Акти на вибуття тварин (т.1 а.с. 50-60).

Відповідачем зазначені Акти поставлені під сумнів. Так, заперечуючи проти позову відповідач вказав, що додані фотокопії Актів на вибуття тварин дуже поганої якості, з них не можливо встановити, вони заповнені не повній мірі та нерозбірливо та їх неможливо ідентифікувати, як документи, які засвідчують факт загибелі тварин. Акти не містять всіх необхідних реквізитів, не відповідають формі актів на вибуття поточних біологічних активів тваринництва (забій, прирізка та падіж), складених за формою № ПБАСГ-6, не містять підпису ліквідатора ТОВ «ДУКЛА» Толстих А.В., заповнені не розбірливо та підписані невстановленими особами. Існування таких документів та відповідність доданих фотокопій оригіналам ставиться під сумнів Відповідачем, оскільки за час виконання своїх обов`язків в якості ліквідатора ТОВ «ДУКЛА» відповідачу про їх складання нічого не відомо.

Відповідачем заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналів вказаних Актів та дослідженні їх у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що надати оригінали Актів немає можливості, оскільки всі акти є у матеріалах справи № 904/10957/16 про банкрутство ТОВ «Дукла» та досліджувалися господарським судом, тому вважає доведеним загибель 54 корів та, відповідно, і розмір шкоди. У позові позивач також зазначив, що оригінали Актів наявні у ліквідатора Моісєєва Ю.В.

За приписами частин шостої ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи норму частини шостої ст. 95 ЦПК України, непред`явлення позивачем оригіналів Актів вибуття тварин при наявності сумнівів у сторони відповідача, суд не бере до уваги надані позивачем копії Актів вибуття тварин (т.1 а.с 50-60).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша, третя ст. 12 ЦПК України).

За приписами частини першої ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд зазначає, що під час судового розгляду представниками позивача клопотання про витребування оригіналів Актів не заявлялось.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта ст. 12 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома ст. 81 ЦПК України).

Так, розраховуючи розмір шкоди, позивач у позові зазначає, що згідно із зазначеними Протоколами, загибле поголів`я великої рогатої худоби за 2017 рік складає 54 голови, загальною вагою 26 358 кг 00 гр.

Згідно з випискою з ГУ статистики у Полтавській області вих. від 25.06.2021 №14-69/115-21. ціна на реалізацію ВРХ підприємствами Полтавської області за 1 (одну) тону складає: за 2017 49 418,10 грн.

Завдана бездіяльністю відповідача, сума збитків за загибле поголів`я великої рогатої худоби за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 становить 1 302 562,28 грн (один мільйон триста дві тисячі п`ятсот шістдесят дві гривні 28 копійок).

Розрахунок здійснювався за формулою: загальна вага загиблих корів у відповідний період * на ціну реалізації великої рогатої худоби підприємствами Полтавської області за 1 (одну) тону / 1000: 26 358 кг * 49 418,10 грн / 1000 = 1 302 562,28 грн.

У виписці Головного управління статистики у Полтавській області від 25.06.2021 вих. № 14-69/115-21 зазначена ціна на реалізацію великої рогатої худоби підприємствами Полтавської області за 1 (одну) тону у 2017 році -є 49 418,10 грн (т.1 а.с.61-62).

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи позивачем не надані протоколи, в яких зафіксована кількість та вага загиблих тварин протягом 2017 року. У матеріалах справи містяться копії Актів на вибуття тварин, проте, як зазначено вище, на підставі ст. 95 ЦПК України суд не бере їх до уваги.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене, суд констатує, що позивачем недоведений розмір шкоди, адже у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують її розмір, відсутні докази, які підтверджують кількість та вагу загиблих корів.

Враховуючи викладене та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку про те, що позивачем не доведено розмір заподіяної шкоди, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Приписами ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи відмову у позові, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У позові Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну «Украгротехсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди у розмірі 1302562, 28 грн за період з 18.02.2017 по 21.12.2017 у частині непередачі майна, що належить позивачу, а саме великої рогатої худоби- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну «Украгротехсервіс» (, адреса: м. Одеса, вул. Канатна, 83)

Представник позивача: Бочкарь Роман Віталійович, РНКОПП НОМЕР_1 , адреса: м. Дніпро, вул. Пластівська, 6; ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: ОСОБА_5 , РНКОПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя С.С. Потоцька