Провадження № 2/344/937/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.

за участю секретарів: Ласки І.О., Мрічко Н.І.,

представника позивача Кардаш О.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 24 415,35 грн, покликаючись на те, що позивач надає послуги теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , у якій проживають відповідачі. Відповідачі є власниками вищевказаної квартири.

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010.

Позивач зазначає, що в перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання.

Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі, не виконували належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2024 у них наявна заборгованість у розмірі 24 415 грн 35 коп. з оплати за постачання теплової енергії.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги до відповідачів у повному обсязі. 15.05.2025 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що квартира інші відповідачі не проживають у його квартирі і увесь тягар оплати падає на нього. Просив врахувати, що заявлена позивачем сума боргу є обтяжливою для нього.

У подальшому відповідач не прибув у судове засідання.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації їх місця проживання. Причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши представника позивача та відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання.

Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачі користуються послугами теплопостачання, які надає позивач.

Внаслідок неналежного виконання споживачами відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг, станом на 01 липня 2024 року, виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 24 415 грн 35 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 20 Правил надання послуг із централізованого опалення плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтями 7 та 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг.

Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону.

Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).

У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі № 352/2163/13-ц).

Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

Таким чином, обов`язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з централізованого теплопостачання, покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника.

Суд зазначає, що квартира, у яку послуги з теплопостачання надає ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», належить на праві спільної часткової власності відповідачам. Відтак, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідачів до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачами своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідачів слід стягнути 3028 гривень судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання, станом на 01 липня 2024 року, у розмірі 24 415 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятнадцять гривень) 35 копійок на рахунок ІВАN: НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі по 757 гривень 00 коп. з кожного на рахунок ІВАN: НОМЕР_2 в АТ«КРИСТАЛБАНК».

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (місцезнаходження за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.Б.Хмельницького, 59 А )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 15.05.2025 року.