Справа № 372/2375/25
Провадження 2-з-41/25
ухвала

Іменем України

09 травня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Тиханський О.Б. розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ларичева Валерія Вікторовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

08 травня 2025 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

08 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ларичева Валерія Вікторовича звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову по справі вищевказаній справі № 372/2375/25 шляхом накладення арешту на наступне майно: - земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0287, площа (га): 0.0141, - земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0286, площа (га): 0.0254, - земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0285, площа (га): 0.161, - земельну ділянку кадастровий номер: :02:002:0027, площа (га): 9.0858, - земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0156, площа (га): 0.1, - машиномісце № 200 (підвал ІІ в літері А), загальна площа (кв.м): 15.5, розташоване за адресою: Кловський узвіз, будинок 7, - машиномісце № НОМЕР_1 , загальна площа (кв.м): 14, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - машиномісце № НОМЕР_2 , загальна площа (кв.м): 14.6, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_2 , - машиномісце № НОМЕР_3 , загальна площа (кв.м): 22.6, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , - житловий будинок АДРЕСА_4 , загальна площа (кв.м): 215.9, житлова площа (кв.м): 77.6, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , - житловий будинок АДРЕСА_6 , загальна площа (кв.м): 448.4, житлова площа (кв.м): 247.7, розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р., смт. Козин, «Козинський» жилий масив, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно до п. 1 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, при цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.04.2025 року №422644062, наявний арешт нерухомого майна, номер обтяження 7060668, зареєстровано 21.04.2008 року реєстратором Друга запорізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АМ 184174 від 21.04.2008 року Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_2 .

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як вже зазначалось вище, заходи забезпечення позову повинні відповідати принципу адекватності, оскільки обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 має намір на продаж земельних ділянок, житлового будинку та машиномісць, крім того на даний час на все майно відповідача накладено арешт відповідно до постанови АМ 184174 від 21.04.2008 року Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції, дані про його скасування в матеріалах справи відсутні. Також, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували вчинення ним дій щодо відчуження належного йому майна, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявнику необхідно відмовити в задоволені заяви.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ларичева Валерія Вікторовича про забезпечення позову по цивільній справі № 372/2375/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Суддя О.Б. Тиханський