Рішення

Іменем України

14 травня 2025 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

присяжних Щербань Г.М., Смільський Т.С.

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

представників заявника адвоката Демкович Ю.Й., Матус Т.А.

представника особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною адвоката Фільварочна О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: опікунська рада виконавчого комітету Микулинецької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Матус Т.А. звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недієздатним та призначити опікуном ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , який за станом здоров`я не може самостійно обходитись без постійної сторонньої допомоги, не здатний самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки. ОСОБА_2 хворіє із діагнозом: ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому повинен бути визнаним недієздатним та його опікуном слід призначити заявника.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заявник підтвердив, що здійснює за ОСОБА_2 постійним догляд.

Представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною адвоката Фільварочна О.Б. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення поданої заяви, зазначила, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , який страждає на стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, буде відповідати інтересам останнього.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_4 від 14.04.2000 року ОСОБА_5 змінив своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 від 12.01.2009 року ОСОБА_8 змінив своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки від 16.05.2024 року № 568 виданої виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради ОСОБА_1 про те, що він дійсно житель АДРЕСА_1 проживає разом з братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю II групи згідно довідки до акта огляду МСЕК серіїї 2 ААВ №675296, являється одержувачем державної соціальної допомоги інвалідам II групи, що підтверджується довідкою №650 від 02.07.2024.

Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу №318 від 04.11.2024 виданого ЛКК КНП «Теребовлянської міської ради «Теребовлянський регіональний центр первинної медико-санітарної допомоги», визначено, що ОСОБА_2 , 1977р.н., інвалід II групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з братом - ОСОБА_1 в с. Дарахів, за рівнем життєдіяльності встановлено, що хворий ОСОБА_2 , 1977 року народження має обмеження в самообслуговуванні, обмеження здатності до орієнтації, та обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду.

Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є особою похилого віку, пенсіонер за віком, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , не може здійснювати догляд за хворим сином, так як сам потребує сторонньої допомоги.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснює догляд за братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом II групи, проживають разом, зареєстрований приватним підприємцем, підприємницьку діяльність у 2024 здійснював на спрощеній системі оподаткування (довідка - №452/ФП/19-0 від 04.03.2025). За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, - зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки у сім`ї та в спілкуванні з сусідами, за характером спокійний та врівноважений, працелюбний.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за станом здоров`я може здійснювати догляд/опіку за хворим братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня поліклінічне відділення» ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не знаходиться і ознак психічного захворювання не виявляє.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №926 Тернопільської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 05.12.2024, ОСОБА_2 виявляє ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області щодо доцільності призначення громадянина ОСОБА_1 , опікуном над братом ОСОБА_2 особою з інвалідністю ІІ групи, потребує стороннього догляду Опікунська рада при виконавчому комітеті Микулинецької селищної ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, із діагнозом: ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу.

Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила).

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Як вбачається із матеріалів справи заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 тобто є його близьким родичем.

В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його батьком. Орган опіки та піклування вважає можливим призначити заявника опікуном.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: опікунська рада виконавчого комітету Микулинецької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (частина сьома статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: опікунська рада виконавчого комітету Микулинецької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та встановити над ним опіку.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Визначити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною тривалістю два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 положення статті 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Малярчук

Присяжні Г.М. Щербань

Т.С. Смільський