Справа № 385/425/25
Провадження № 2/385/214/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Венгрина М. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Факторинг Партнерс» через підсистему «електронний суд» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 822005 від 14.02.2022, що укладений між ТзОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 у розмірі 29398,23 грн, з яких 19742,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9655,40 грн - заборгованість за процентами та понесені судові витрати - 2422,40 грн судового збору і 9000,00 грн витрат на правничу допомогу.

стислий виклад позиції сторін

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що 14.02.2023 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_1 укладено у електронному вигляді договір № 822005, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 31250,00 грн, строк кредиту - 730 днів з кінцевим терміном повернення 14.02.2024. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного цим кредитним договором, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у Графіку платежів, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені кредитним договором.

Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач ж не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує.

31 січня 2025 року укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 822005.

Заборгованість відповідача за договором № 822005 від 14.02.2022 становить 29398,23 грн, з яких 19742,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9655,40 грн - заборгованість за процентами.

Відповідач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ТОВ Факторинг Партнерс до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором не подав, хоча в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді про прийняття вищевказаної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 09.04.2025 вважається такою, що йому вручена 19.04.2025. Відповідно відповідач ОСОБА_1 свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навів.

Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її учасників до суду не надходило.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою судді від 09.04.2025 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, одночасно задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТОВ «Факторинг Партнерс» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідача, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів

ОСОБА_1 08.12.2022 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", на підтвердження чого до позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т806 (а.с. 20-22).

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 заповнив Заявку-Анкету, в якій вказав свої персональні дані (анкетні та паспортні дані, РНОКПП, номери телефонів, електронну адресу, місце реєстрації, проживання, роботи) для розгляду питання щодо надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Анкета підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т806 (а.с. 23-24).

Після ознайомлення із основними умовами кредитування, ОСОБА_1 та ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" в електронному вигляді уклали договір № 822005 від 14.02.2022, за умовами якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту складає 31250,00 грн (п. 1.3). Строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 14.02.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору (а.с. 1.4). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту - 100 % річних (п. 1.5). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 25000,00 грн на поточний рахунок споживача, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_1 та 6250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору (п. 2.1). Дата надання кредиту 14.02.2022 або 15.02.2022 (п. 2.2) (а.с. 8-17). Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т806 14.02.2022 о 18:53.

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 822005 від 14.12.2022 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 18-19), яка також підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т806.

Порядок надання фінансових послуг ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" визначений у Правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" (а.с. 30-54). Водночас, суд звертає увагу, що дані правила не містять підпису ОСОБА_1 щодо ознайомлення зі змістом таких.

На підставі укладеного кредитного договору № 822005 від 14.02.2022 ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" за посередництва ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», через систему iPay 14.02.2022 перерахувало на користь ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 25000,00 грн, про що свідчить повідомлення за вих № 2646_492 від 06.02.2025 та від 13.03.2025 (а.с. 27, 28).

Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", станом на 14.02.2024 та на дату відступлення права вимоги 31.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 822005 від 14.02.2022 становила 29398,23 грн (а.с. 28), з них: 15809,14 грн - за кредитом, 9655,4 грн - за відсотками на дату продажу. Відповідач частково погашав заборгованість, загалом сплативши 37311,13 грн.

31 січня 2025 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" (клієнт) та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (фактор) було укладено договір надання послуги з факторингу № 31012025, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). Права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі Реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог щодо договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування, передбачені Розділом 6 договору (п. 4.2.3) (а.с. 55-67).

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників для друку за договором надання послуг з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 і платіжною інструкцією кредитного переказу коштів, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" передав, а ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" прийняв Реєстр боржників для друку та здійснив сплату згідно договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 (а.с. 86, 85).

Відповідно до Реєстру боржників для друку (та витягу з нього), який є додатком № 1-1 до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025, до ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 884077 від 08.12.2022 на загальну суму 16746,22 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 11651,20 грн, за процентами - 5095,02 грн (а.с. 88-90, 92).

Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 29), який проведений ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 822005 становить 29398,23 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 19742,83 грн, за процентами 9655,40 грн.

Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду та норми права, які застосував суд

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, які суд вважає належними, допустимими, достатніми, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд не бере до уваги Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", які не містять підпису відповідача, а отже неможливо встановити, що саме з такими була ознайомлений ОСОБА_1 при укладенні договору.

Як установлено із матеріалів справи, 08.12.2022 ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та відповідач ОСОБА_1 уклали договір № 822005 про надання споживчого кредиту, який підписаний останнім за допомогою одноразового ідентифікатора Т806.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З урахуванням вказаних вище вимог законодавства, суд дійшов до переконання, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України.

Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором № 822005 від 14.02.2022 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на вказаний ним рахунок кредитні кошти в розмірі 25000,00 грн, що відповідає умовам кредитного договору щодо надання кредиту в розмірі 31250 грн (п.2.1), що підтверджується довідками, відповідно до умов договору, з якими ОСОБА_1 погодився, засвідчивши це своїм електронним підписом.

Як указано вище та підтверджується розрахунками заборгованостей, на підставі укладеного кредитного договору ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти, не повернув їх та не сплатив проценти, встановлені умовами договору, в повному обсязі та , хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

ОСОБА_1 свої зобов`язання в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило, відповідно суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 822005 від ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" підтверджується описаними вище договором надання послуги з факторингу, реєстром боржників, актом прийому-передачі та платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір надання послуг з факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів.

Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором.

Після отримання права вимоги до ОСОБА_1 позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань. А долучений розрахунок заборгованості, проведений ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, перевірений судом.

Надані позивачем докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатнім, окрім Правил надання коштів у позику, які суд не бере до уваги з причини недоведеності позивачем ознайомлення зі змістом саме цих правил відповідача при укладенні кредитного договору.

З огляду на те, що ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачемю виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості в сумі 29398,23 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 19742,83 грн, за процентами 9655,40 грн.

Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідач порушив умови договору № 822005 про надання споживчого кредиту від 14.02.2022, у встановленому порядку і строки в повній мірі не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору надання послуги з факторингу, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а тому з відповідач на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 29398,23 грн.

Розподіл судових витрат

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 6).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9000,00 гривень надав: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 103-105); прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", де визначена вартість усіх видів послуг (а.с. 62, 106-107); заявку на надання юридичної допомоги № 757 від 01.02.2025 та витяг з акта № 5 від 01.02.2025 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, згідно з якими АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації (2 год) - 3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год) - 6000 грн (а.с. 108,109).

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З урахуванням критерію пропорційності до предмета спору, з урахуванням ціни позову, яка становить 29398,23 грн суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн є завищеними та не достатньо обґрунтованими і стягнення витрат в розмірі 6000,00 грн, з врахуванням викладеного, є розумним, співмірним в цій справі.

Керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, ) заборгованість за Кредитним договором № 822005 від 14.02.2022 в розмірі 29398,23 грн, з яких 19742,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9655,40 грн - заборгованість за процентами, та 2422,40 грн судового збору і 6000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 37820 (тридцять сім тисяч вісімсот двадцять) грн 63 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2025.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 14.05.2025