Справа № 369/5559/24
Провадження № 2-о/369/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу № 369/5559/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту перебування дружини на утриманні чоловіка,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка. На даний час вона є внутрішньо переміщеною особою і проживає у м. Вишневе Бучанського р-ну Київської області з вересня 2023 року та по час подання заяви. Довідку ВПО вона отримала у лютому 2024 року. 01 лютого 1975 року заявник уклала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого «Пушнинским ас/советом Городовиновского р-на ОСОБА_3 » рос.мовою, актовий запис № 2. Після укладення особу, вона змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Під час, перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_6 .

Останні роки подружжя проживало у АДРЕСА_1 .

Чоловік фактично проживав разом з ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою адміністрацій Калинівського р-ну, м. Горлівка від 09.11,2021 року, а зареєстрований, був за іншою адресою по АДРЕСА_2 .

Заявник зазначила, що вела зі своїм чоловіком спільне господарство. Сімейні відносини були, побудовані на спільному побуті, спільному бюджеті та на взаємних правах та обов`язках.

Чоловік з 2000 року отримував пенсію за віком у розмірі 12 500,00 грн щомісячно, яку ми витрачали на оплату квартири і комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та іншого.

У 2005 році я вийшла на пенсію за віком, яка на даний момент складає 3700,00 грн.

Таким чином, з 2005 року та по день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 сімейний бюджет складався з двох пенсій. У зв`язку з тим, що розмір пенсії чоловіка значено перевищував розмір пенсії заявника, пенсія чоловіка була для заявника постійним і основним джерелом до існування, заявник фактично перебувала на його утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік заявника ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському р-ні Донецької області від 19.11.2021, і з цього часу пенсія заявника є єдиним джерелом мого існування. (копія свідоцтва про смерть додається).

На момент своєї смерті чоловік був зареєстрований за іншою адресою: по АДРЕСА_2 , хоча фактично проживав разом з заявником у АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із усною заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі зазначеного заявник просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у м. Горлівка Донецької області, на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Варзанка Уржумського р-ну Кіровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка Донецької області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2023 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження.

07.11.2024 року представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області надав до суду відзив у якому заперечував щодо задоволення заяви у повному обсязі, оскільки заявник не підлягає під категорію осіб які мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Заявниця в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області, будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 01.02.1975 року Пушнінською м/радою Городовиновського р-ну Калмицкого АССР, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано 01.02.1975 року шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2 від 01.02.1975 року. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до дублікату посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.05.2006 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонером за віком з 17.05.2006 року довічно (номер пенсійної справи 180904/24).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 19.11.2021 року Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 378.

Відповідно до довідки від 09.11.2021 року № 4737, виданої адміністрацією Калінінського району м. Горлівка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 , 1952 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 проживали разом та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд, з-поміж іншого, розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 у справі №210/3705/17.

Згідно з п. 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу (відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, встановлення факту знаходження на утриманні померлого має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що заявниця та її померлий чоловік проживали разом до його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом, дохід чоловіка заявниці був основним доходом сім`ї та основним і постійним джерелом існування для заявниці у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту перебування дружини на утриманні чоловіка, - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Горлівка Донецька область Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст.358 ЦПК України.

Рішення складено та підписано: 15.05.2025 року.

Суддя А.В. Янченко