ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3317/24
Провадження № 2/362/437/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Калинівської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , 1967 року народження, разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за померлим ОСОБА_4 , а саме протягом десяти років до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності у розмірі 1/2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, право власності у розмірі 1/2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:057:0014, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, право власності у розмірі 1/2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:057:0015, площею 0,0375 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, право власності у розмірі 1/2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, право власності у розмірі 1/2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:057:0014, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, право власності у розмірі 1/2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:057:0015, площею 0,0375 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приблизно у 2009 році ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 , з яким перебував у дружніх стосунках, переїхати разом з дружиною проживати до нього в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у ОСОБА_4 не було жодного родича, який би допомагав йому по господарству, доглядав за ним. ОСОБА_3 з ОСОБА_4 протягом останніх десяти років фактично проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, купували продукти та речі зі спільного бюджету, разом відвідували свята, інші заходи. Іншої родини у ОСОБА_4 не було.ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_3 займався похованням ОСОБА_4 , отриманням усіх необхідних документів. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, земельна ділянка площею 0,2500 га та площею 0,037 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. ОСОБА_3 звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про прийняття спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю рішення суду щодо підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 , є дружиною померлого, ОСОБА_2 - сином померлого. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 . Оскільки померлий ОСОБА_3 за життя прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , проте не встиг оформити в установленому законом порядку спадщину, а тому позивачі вважають, що мають право на оформлення спадщини, яке повинно було б перейти ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , а саме житловий будинок, земельна ділянка площею 0,2500 га та площею 0,037 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою приватного нотаріуса від 26.03.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що ними не було подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на спадкове майно, належне ОСОБА_4 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне повадження. Витребувано у Другої Васильківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с. 50-52).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Викликано в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.84-86).

Позивачі, представник позивачів в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належим чином (а.с. 80, 87, 108, 118, 119), причини неявки суду не відомі.

Представник Калинівської селищної радив судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с. 78, 95, 121), відзив на позовну заяву до суду не направляли, як і клопотань із процесуальних питань.

25.03.2025 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_4 на протязі близько 10-ти років однією сім`єю та вели спільне господарство (а.с. 126, 130).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідност. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно дост. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки кадастровий номер :01:057:0014, площею 0,25 га, земельної ділянки кадастровий номер :01:057:0015, площею 0,0375 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15, 17-22).

24.07.2020 року Васильківською районною державною нотаріальною конторою здійснено реєстрацію спадкової справи №159/2020 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 65).

Відповідно до відомостей спадкової справи №159/2020 від 24.07.2020 року (а.с. 65-77), що надійшла на вимогу ухвали суду від 27.05.2024 року, із заявою від 31.03.2021 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся ОСОБА_3 , який зазначив, що приймає спадщину, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадишин (а.с. 68).

31.03.2021 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови стало те, що спадкоємцем не надано рішення суду, яке підтверджує факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіту не залишив (а.с. 76-77).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 19.01.2004 року (а.с. 9). Позивач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В. здійснено реєстрацію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с. 33).

26.03.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися із заявами до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яке складається, в тому числі з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки кадастровий номер :01:057:0014, площею 0,25 га, земельної ділянки кадастровий номер :01:057:0015, площею 0,0375 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-31).

26.03.2024 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку кадастровий номер :01:057:0014, площею 0,25 га, земельну ділянку кадастровий номер :01:057:0015, площею 0,0375 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови стало те, що нотаріусу не надано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності померлого ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно (а.с. 24-29).

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказаний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року № 521/16365/15, від 08.05.2024 року №216/5984/21.

У постанові від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Самі по собі показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14.02.2018 року у справі № 129/2115/15-ц та від 22.04.2021 року у справі № 707/2882/19.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачами на підтвердження своїх позовних вимог не надано жодного доказу спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , що включав би факт підтвердження наявності між ними, зокрема, але не виключно, спільного бюджету, харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, ремонт, надання взаємної допомоги, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, тобто доказів наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Надані свідками пояснення щодо спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , судом не приймаються до уваги, оскільки показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю. Показання свідків мають оцінюватися судом в сукупності з іншими доказами у справі, проте належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ведення ОСОБА_3 з ОСОБА_4 спільного господарства, наявності спільного побуту, тощо, суду не надано.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за померлим ОСОБА_4 , а саме протягом десяти років до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення даного факту.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки дані позовні вимоги є похідними від вищезаявлених вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, у задоволенні позову по суті відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 15, 1216, 1218 1223, 1258, 1256, 1264 ЦК України, статтями 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Калинівської селищної ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Калинівська селищна рада, , адреса: 08623, Київська область, Фастівський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, буд. 57/3.

Текст рішення складено 07.04.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко