справа № 208/2296/24
провадження № 2/208/111/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельник Р.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

I. Стислий виклад позиції позивача, відповідачів та третіх осіб.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У своєму позові позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є уповноваженим квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 з 19.09.1968 року.

Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 вона є основним квартиронаймачем, також у зазначеному приміщенні зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому її син - ОСОБА_3 та його повнолітня донька ОСОБА_4 не мешкають з нею у зазначеному житлі.

У зв`язку з тим, що зазначені повнолітні особи зареєстровані з нею в одному помешканні, але фактично там не проживають, вона змушена, як основний квартиронаймач, сплачувати самостійно ті комунальні платежі, що обліковуються, виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у помешканні.

У зв`язку з наведеним виникла необхідність зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та його повнолітню доньку ОСОБА_4 .

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бразалук С.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янської міської ради не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила факт того, що відповідачі за адресою: АДРЕСА_3 не проживають.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

III. Процесуальні дії по справі.

22 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

29 жовтня 2024 року ухвалою суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третю особу Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кам`янської міської ради замінено на відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради.

03 лютого 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Вислухавши позивача, представника позивача, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 та довідки N 001269653 про склад сім`ї, наданої 17 січня 2024 року ТОВ «Абонент ХХІ», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 9-10).

При цьому син позивача - ОСОБА_3 та його повнолітня донька ОСОБА_4 не мешкають з нею у зазначеному житлі.

Відповідно до акту не проживання №33, наданого 25 січня 2024 року Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно не проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - більше 19 років по теперішній час, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - більше 12 років по теперішній час (а.с.13).

Згідно інформації №415841974 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 березня 2025 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Наявність зареєстрованих осіб у квартирі, які не проживають більше десяти років перешкоджає позивачу належним чином користуватися квартирою та покладає додатковий фінансовий обов`язок зі сплати комунальних послуг за відсутніх осіб.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення Житлового кодексу та Цивільного кодексу України.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Частиною 4 ст.9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду врегульовано положеннями глави 2 ЖК України.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно із ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України врегульовано, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України, стаття 405 ЦК України), зокрема від вирішення вимог про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Так, відповідно до положень статей 71, 72, ЖК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року, справа № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року, справа № 760/13113/14-ц.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідачів понад встановлені ст. 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 - більше 19 років, а ОСОБА_4 - більше 12 років не проживають у спірному житлі, житлом не цікавляться, витрат по його утриманню не несуть, поважних причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців судом не встановлено.

Відповідачі без поважних причин, понад шість місяців відсутні за місцем реєстрації, що є правовою підставою для визнання їх, згідно ст. 71, 72 ЖК України, такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.

Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

VI. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. з кожного.

Позивач просить суд судові витрати покласти на себе.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 64, 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 19, 76, 77, 79, 80, 141, 268, 272, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам`янська міська рада, , адреса: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2.

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради, адреса: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, пр-т.Василя Стуса, буд. №10/12.

Суддя Похваліта С. М.