Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого Пустовіта О.Г., присяжних Мастерової М.М., Степашко Л.В., за участю: секретаря судового засідання Савінської А.О., заявниці - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Криворізька територіальна громада, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою в якій просив суд визнати уродженця с. Шолданешти Шолданешського району Молдови ОСОБА_2 - безвісно відсутнім.

Свої вимоги мотивував тим, що з 18 листопада 1989 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу маємо двоє дітей - повнолітні дочки. Шлюб не розірваний. Після реєстрації шлюбу вони вселились в квартиру її матері, що знаходиться в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , де тривалий час проживали. В ній вони зареєстровані до цього часу. З часом вирішили придбати власне житло і на сумісні з чоловіком кошти і 3 березня 2015 року купили трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . При оформленні договору купівлі-продажу житла покупцем квартири, за взаємною згодою, був вказаний чоловік ОСОБА_2 і відповідно він один був зареєстрований власником купленої квартири. Відразу після покупки квартири чоловік несподівано заявив, що вселятись в житло не збирається, так як вирішив їхати на заробітки за межі України, про що вже домовився. На початку квітня 2015 року ОСОБА_2 зібрав свої особисті речі, документи і залишив сім`ю. через деякий час подзвонив і повідомив, що повертатися не збирається. Більше ніяких звісток від нього не було. Встановити місце знаходження, проживання чи перебування ОСОБА_2 протягом тривалого часу неможливо. З часу його від`їзду, в квітні 201 5 року, вона з дітьми, а також родичі, знайомі, його не бачили, з ним не спілкувались і ніяких звісток про його не отримували. Шлюб з ОСОБА_2 до цього часу не розірваний, але вже понад дев`ять років стосунки ні з нею, ні з дітьми, він не підтримує, ніяка інформація, в тому числі і з місця його народження (с. Шолданешти, Молдова) про його не надходила, місце його знаходження нам невідоме, то вирішила звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по суті.

Ухвалою від 28 січня 2025 року витребувані докази по справі.

В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала із вказаних в заяві підстав, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 18 листопада 1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають дві повнолітні доньки.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд дійшов висновку, щодо недоведеності вимог заявниці з наступних підстав:

Відповідно до ч.1, 2 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Згідно із ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти.

У відповідності зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як випливає з положень ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести факт порушення її прав, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона не обґрунтована належними та допустимими доказами.

Крім того, заявницею не було вказано на будь-які обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, оскільки особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність відомостей про місце її перебування.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою відбувається за таких умов:

а) протягом одного року фізична особа відсутня за місцем свого постійного проживання;

б) протягом цього ж строку заінтересованим особам нічого не відомо про місце її перебування;

в) вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів;

г) питання, заради яких заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, є юридично важливими та не можуть бути вирішені без такого визнання.

П.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

В судовому засіданні досліджено відповіді на запит суду до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомості, щодо перетинання державного кордону громадянином ОСОБА_2 за період з 08.11.2017 по 05.02.2025, відсутні.

Згідно до відповіді Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні відомості про смерть ОСОБА_2 .

Довідкою виданою заступником начальника ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області НПУ № 45.3/2-1446 від 11.03.2025 року, до ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області НПУ з заявою про розшук, зверненнями та повідомленнями відносно ОСОБА_2 , ніхто не звертався, до адміністративної відповідальності останні не притягувався.

Відповідно до положень ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до вимог статей 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Як передбачено ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази навіть намагання заявницею розшукати ОСОБА_2 , шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення заявниці про зникнення особи до органів внутрішніх справ тощо). Доказів заведення розшукової справи та відкриття кримінального провадження з приводу зникнення ОСОБА_2 до суду не надано.

Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Криворізька територіальна громада - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 07 травня 2025 року.

Головуючий суддя: О.Г.Пустовіт

Присяжні: Л.В.Степашко

І.М.Мастерова