Справа № 459/2776/24
Провадження № 2/459/785/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельникович М. В.,

з участю секретаря судового засідання Горощук А. О.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просила визнати його своїм батьком та виключити відомості про ОСОБА_5 як батька із актового запису про її народження та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , зазначивши її батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також просила вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що її матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у Республіці Чехія на заробітках у 2000 році познайомилася з ОСОБА_4 (надалі відповідач). Сторони протягом певного періоду часу проживали без реєстрації шлюбу в Республіці Чехія та в Україні, у них був спільний бюджет, вони вели спільне господарство, проте не були офіційно одружені, а уклали лише церковний шлюб. Від фактичних шлюбних відносин у них народилася донька позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері), оскільки відповідач на той час перебував у Федеративній Республіці Німеччина і у зв`язку з станом здоров`я не мав змоги приїхати в Україну для офіційного оформлення батьківства в органах ЗАГСу. Позивачка зазначила, що відповідач знає, що він являється її біологічним батьком, визнає себе її батьком, приймає участь у її вихованні та утриманні. Виходячи з вищевикладеного, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.01.2025р. у даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи може ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

02.05.2025 до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки не прибули відповідні особи, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення експертизи.

Ухвалою від 30.04.2025 було поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою від 08.05.2025 було закрито підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, посилаючись на мотиви, що аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомила, що відповідач визнає себе батьком позивачки, він з нею спілкується, активно бере участь у її вихованні, допомагає з навчанням, а на даний час позивачка проживає з відповідачем у Німеччині. Для проведення експертизи відповідач прибути в Україну не зміг у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , мати позивачки, вказала, що перебуваючи у Республіці Чехія на заробітках на початку осені 2000 року познайомилася з ОСОБА_4 . Пригадала, що вони часто зустрічалися, стали багато часу проводити разом. Через деякий час у них появилося почуття любові і вони вирішили жити разом, орендувавши при цьому спільне житло. Деякий час вони проживали разом з відповідачем в Україні за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час м. Шептицький). Вони хотіли офіційно одружитися, однак у зв`язку з тим, що у ОСОБА_4 не було усіх необхідних для укладення шлюбу документів в Україні, шлюб в органах ЗАГС вони не уклали. Однак, уклали 18.02.2001 у м. Червонограді церковний шлюб. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я та проблемами з роботою відповідач виїхав на батьківщину. Тоді свідок дізналася, що вона вагітна. Таким чином, від цих відносин у свідка та відповідача народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька в органах ЗАГС було здійснено за вказівкою свідка, оскільки батька в Україні не було. Свідок та відповідачка ще довгий час підтримували зв`язок в телефонному режимі, але згодом втратили зв`язок, оскільки відповідач переїхав до іншої країни. На даний час дочка ОСОБА_8 підтримує з батьком відносини, вона уже тривалий час проживає разом з ним у Німеччині, він визнає її дочкою.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Проте подав до суду письмову заяву, у якій зазначив, що визнає себе батьком позивачки.

Від третьої особи Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 18.02.2001 уклав з ОСОБА_9 у Римо-католицькій парафії Благовіщення господнього церковний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.02.2001, № акту 4, реєстраційний № НОМЕР_1 (а. с. 9)

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.12.2001, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноградського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Її батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Запис про батька дитини був зроблений матір`ю дитини за своїм прізвищем, а ім`я та по-батькові було записано за її вказівкою на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України від 28.04.2009р. № 7 (а. с. 10-11).

Із Акту про фактичне проживання особи в житловому приміщенні без реєстрації від 28.10.2024 вбачається, що ОСОБА_4 фактично проживав з ОСОБА_7 без реєстрації по АДРЕСА_1 (на даний час м. Шептицький) в період з грудня 2000 по березень 2001 (а. с. 39).

Із скріншотів спільних фотографій, що долучені до матеріалів справи, видно, що сторони проводять час разом, активно спілкуються в телефонному режимі.

В матеріалах справи міститься запрошення - підтвердження, у якому відповідач вказує, що його донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може приїжджати до нього в гості з метою підтримання родинних відносин (а. с. 37 38).

Із заяви від 13.03.2025, наданої відповідачем, перекладеної та посвідченої державним нотаріусом Шептицької державної нотаріальної контори 11.04.2025 та зареєстрованої за №272 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під присягою засвідчив те, що є батьком пані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 113 119).

Відповідно до повідомлення №СЕ-19/114-25/4269-БД від 29.04.2025, яке надійшло від Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провести експертизу не вдалося, оскільки не прибули ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Також у повідомленні зазначено, що надійшла заява від представника відповідача адвоката Пущик Н. А., яка повідомила про неможливість прибуття в Україну для проведення експертизи ОСОБА_4 у зв`язку з тривалою хворобою і перебуванням на лікуванні.

При ухваленні рішення суд керується наступними нормами чинного законодавства України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, між відповідачем та ОСОБА_7 (мамою позивачки) були стосунки, певний період вони разом проживали, проте офіційно у органах РАЦС шлюб вони не уклали, а лише уклали церковний шлюб.

Від даних стосунків народилася позивачка - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У її свідоцтві про народження її батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_13 . Запис про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

Відповідач проживає за межами України у Федеративній Республіці Німеччина.

Він визнає себе батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується показами свідка та нотаріально посвідченою та перекладеною заявою відповідача від 13.03.2025.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Як зазначалося вище, молекулярно-генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неприбуттям сторін для відібрання зразків букального епітелію.

У повідомленні про неможливість проведення експертизи зазначено, що ОСОБА_4 не зможе прибути в Україну для проведення експертизи у зв`язку із хворобою та перебуванням на лікуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити його визнанні.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач визнає себе батьком ОСОБА_3 , про що свідчить його нотаріально засвідчена заява від 13.03.2025р., проживає у Федеративній Республіці Німеччина, що значно утруднює його прибуття до України, зважаючи на покази свідка, суд визнає факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до пп.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із пп.2.13.1 п.2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (пп. 2.16.4 п. 2.16 розділу ІІ Правил).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлення судом того, що біологічним батьком позивачки являється відповідач, необхідно внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , вказавши в графі "батько" ОСОБА_4 .

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується статтею 141 ЦПК України, в силу якої з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , громадянина Федеративної Республіки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виключити відомості про ОСОБА_5 , громадянина України, як батька з актового запису № 591 від 18.12.2001 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши в графі "батько" - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Федеративної Республіки Німеччина.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 13.05.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) (, Львівська область, м. Шептицький, вул. Грушевського, 2).

Суддя: М. В. Мельникович