Справа № 740/2478/25
Провадження № 2/740/1312/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобайл Енерджи» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки,

установила:

У травні 2025 року позивачка звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 43 255,94 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 31.12.2024 по день ухвалення рішення суду, але не більш як за шість місяців, а також компенсацію за 34 дні невикористаної відпустки у розмірі 21 472,36 грн.

Перевіривши позовну заяву, вважаю за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у ст. 175 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Усупереч викладеному, у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Усупереч викладеному, позовна заява не містить ціни позову, хоча позивачкою заявлено позовні вимоги майнового характеру стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за дні невикористаної відпустки.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять - основна та додаткова заробітна плата. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 висловлено правовий висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачка не звільнена від сплати судового збору і ця вимога підлягає оплаті в установленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, як за майнову вимогу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, юридичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру, залежно від визначеної позивачкою ціни позову.

Судовий збір необхідно сплатити на рахунок для сплати судового збору за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м.Ніжин/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0025707; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно подати відповідні документи, що підтверджують таку сплату.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, у спосіб подання позовної заяви в новій редакції із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача, ціни позову, а також документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 259 - 261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, про що повідомити позивачку, і надати для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко