Справа № 991/1824/25
Провадження 2/991/8/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мовчан Н.В.,

суддів Саландяк О.Я., Сікори К.О.,

за участю секретаря судового засідання Волейник М.А.,

представника позивача - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Гарванка І.М.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідачів - адвокатів Доль Р.Б., Маркович А.М., Живко О.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Гарванка Ігоря Мироновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,

установив:

28 лютого 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшла позовна заява Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Гарванка І.М. до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, у якій позивач просить:

визнати необґрунтованим актив - автомобіль «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, вартістю на день набуття 4 200 000,00 грн;

стягнути в дохід держави автомобіль «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Як на підставу позову прокурор посилається на те, що при виконанні повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 5 ст. 290 ЦПК України, за результатами опрацювання матеріалів способу життя особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - ОСОБА_1 , який з 2015 року обіймає посаду Самбірського міського голови Львівської області, встановлено відомості, що свідчать про набуття ним необґрунтованого активу, а саме: автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, вартістю на день набуття 4 200 000,00 грн.

Позивач у заяві наводить обставини, які, на його думку, свідчать про набуття вказаного активу, в розумінні п. 2 ч. 8 ст. 290 ЦПК України, ОСОБА_2 (із подальшим терміновим відчуженням 13 лютого 2025 року ОСОБА_3 ), щодо якого ОСОБА_1 міг прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. За результатом проведеного аналізу законних доходів і витрат ОСОБА_1 (за 2021-2024 роки), ОСОБА_2 (за 2006-2024 роки), ОСОБА_4 (за 2008-2024 роки) та ОСОБА_3 і його дружини ОСОБА_5 (за 1999-2024 роки) прокурор дійшов висновку, що співвідношення розміру законних доходів та розміру відомих витрат цих осіб за вказані періоди не є співмірними. Суми витрат цих осіб на придбання рухомого і нерухомого майна у відповідні періоди перевищують розміри їх законних доходів, що ставить під сумнів наявність у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коштів (заощаджень) станом на 2 лютого 2024 року (день придбання автомобіля на ім`я ОСОБА_2 ) та 13 лютого 2025 року (день придбання автомобіля на ім`я ОСОБА_3 ) для купівлі транспортного засобу «Audi Q7», 2023 року випуску, за 4 200 000,00 грн.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28 березня 2025 року (т. 3 а.с. 106-109).

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 27 березня 2025 року продовжено відповідачу ОСОБА_3 та його представнику - адвокату Маркович А.М., відповідачу ОСОБА_2 та її представнику - адвокату Живко О.Б., відповідачу ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Долю Р.Б. процесуальний строк для подання відзиву до 31 березня 2025 року включно (т. 3 а.с. 174-176).

31 березня 2025 року, у визначений в ухвалі від 27 березня 2025 року строк, через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Маркович А.М., представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Живко О.Б., представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Доль Р.Б. подали відзиви з додатками (т. 3 а.с. 204-250, т. 4 а.с.1-201).

Представник позивача не скористався правом подати відповідь на відзив.

10 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Маркович А.М. надійшло клопотання про долучення доказів (т. 4 а.с. 202-231).

30 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Живко О.Б. про виклик свідка ОСОБА_4

01 травня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшли:

від представника позивача - прокурора Гарванка І.М. клопотання про витребування доказів;

від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Доля Р.Б. заява про виклик свідка ОСОБА_6 та клопотання про долучення доказів.

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовані питання, передбачені ст. 197 ЦПК України, та вчинені інші процесуальні дії, необхідні для закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Так, сторони не висловили бажання укласти мирову угоду або провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації.

Заяв про уточнення позовних вимог та заперечень проти них до суду не надходило.

Жодна із сторін не зазначила про необхідність залучення інших осіб як співвідповідачів або третіх осіб. Заяви про вступ у справу інших осіб не надходили.

Судом з`ясовано, що учасникам справи зрозуміло, які обставини входять до предмета доказування та які докази мають бути подані суду. Сторони підтвердили, що вони повідомили про всі обставини справи, які їм відомі.

Підстав для вирішення питання про призначення експертизи не встановлено.

Встановлено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28 березня 2025 у справі № 991/2678/25 з метою забезпечення позову накладено арешт на автомобіль «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор повідомив, що ухвала про забезпечення позову виконана, захід забезпечення позову не скасовано.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Щодо заяв: від представника позивача - прокурора Гарванка І.М. про виклик та допит як свідка ОСОБА_7 ; від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Живко О.Б. про виклик та допит як свідка ОСОБА_4 ; від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Доля Р.Б. про виклик та допит як свідка ОСОБА_6 суд зазначає таке.

У судовому засіданні прокурор просив викликати та допитати як свідка ОСОБА_7 щодо обставин надання ОСОБА_4 коштів у позику, про які сторона відповідача ОСОБА_2 зазначає у відзиві, а також щодо обставин походження цих коштів.

На обґрунтування заяви адвокат Живко О.Б. зазначила, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 , перебуває з нею в шлюбі з 2018 року, може підтвердити обставини придбання ОСОБА_2 автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, який є предметом спору, джерела походження коштів у сім`ї ОСОБА_4 для купівлі спірного транспортного засобу та інші обставини справи.

У клопотанні про виклик свідка адвокат Доль Р.Б. зазначив, що детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 ще у лютому 2024 року, тобто за п`ять місяців до складання рапорту про початок перевірки фактів набуття необґрунтованих активів ОСОБА_1 від 22 липня 2024 року № 54/19442-54, та отримання від т.в.о. керівника дозволу на перевірку, у порушення вимог ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» збирав матеріали стосовно доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Тому для перевірки повноважень детектива ОСОБА_6 та з`ясування інших обставин справи його необхідно допитати у судовому засіданні як свідка.

У судовому засіданні сторони не заперечували щодо виклику та допиту як свідка ОСОБА_4 .

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Доля Р.Б., оскільки детектив Національного бюро ОСОБА_6 діяв у межах Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» та відповідно до наданих повноважень і завдань.

Інші учасники справи не заперечували щодо задоволення заяви адвоката Доля Р.Б.

У судовому засіданні адвокат Живко О.Б. просила відмовити у задоволенні заяви прокурора про виклик та допит як свідка ОСОБА_7 , оскільки прокурором порушені вимоги ст. 91 ЦПК України щодо процесуальної форми заяви про виклик свідка.

Інших заперечень від учасників справи під час розгляду цієї заяви не надходило.

Заслухавши думки сторін, дослідивши заяви та додані до них матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання. (ч. 1, 2, 3 ст. 91 ЦПК України).

Водночас враховано, що згідно із ч. 2, 3 ст. 182 ЦПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки Цивільний процесуальний кодекс України не визначає обов`язкової письмової форми заяви про виклик свідка, колегія суддів дійшла висновку, що усна заява про допит свідка ОСОБА_7 подана прокурором у порядку, встановленому ст. 91 ЦПК України.

Суд, враховуючи пояснення сторін та обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх позицій, вважає, що показання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 можуть мати значення для з`ясування обставин, які входять до предмета доказування, а тому наявні підстави для задоволення клопотань представників сторін про виклик та допит цих осіб як свідків.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» (надалі - Закон) Національне антикорупційне бюро України (далі - Національне бюро) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Завданням Національного бюро є протидія корупційним та іншим кримінальним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці, а також вжиття інших передбачених законом заходів щодо протидії корупції.

Відповідно до п. 10 ст. 16 Закону на Національне бюро, серед іншого, покладено обов`язок вживати заходи щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості, надсилати Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі матеріали для вирішення питання про пред`явлення позову про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Згідно із п. 3, 4 ч. 1 ст. 17 Закону Національному бюро та його працівникам для виконання покладених на них обов`язків надається право:

- витребовувати за рішенням керівника структурного підрозділу Національного бюро та одержувати в установленому законом порядку у вказаному в запиті вигляді та формі від інших правоохоронних та державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій інформацію, необхідну для виконання обов`язків Національного бюро, у тому числі відомості про майно, доходи, видатки, фінансові зобов`язання осіб, які ними декларуються у встановленому законом порядку, відомості про використання коштів Державного бюджету України, розпорядження державним або комунальним майном.

Національне бюро в порядку, визначеному законодавством, має безпосередній, у тому числі автоматизований, доступ до автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, держателем (адміністратором) яких є державні органи або органи місцевого самоврядування, користується державними, у тому числі урядовими, засобами зв`язку і комунікацій, мережами спеціального зв`язку та іншими технічними засобами.

Обробка такої інформації здійснюється Національним бюро із дотриманням законодавства про захист персональних даних та забезпеченням таємниці, що охороняється законом;

- знайомитися в державних органах, органах місцевого самоврядування із документами та іншими матеріальними носіями інформації, необхідними для попередження, виявлення, припинення та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до підслідності Національного бюро, або виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості, у тому числі такими, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Тобто, повноваження детективів Національного бюро на вжиття заходів щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості, що передбачає отримання доступу, серед іншого, до інформації з обмеженим доступом, прямо визначені нормами Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» та не потребують додаткового дозволу.

Дослідивши зміст рапортів від 22 липня 2024 року та від 19 лютого 2025 року детектива Національного бюро ОСОБА_6 , адресованих керівнику Першого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Мандзію О., а також зміст резолюцій Мандзія О. за результатом їх розгляду, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається адвокат, підтверджують звітування детектива керівнику структурного підрозділу Національного бюро та контроль з боку такого керівника за діяльністю детектива, та не свідчать про необхідність отримання додаткових дозволів для виконання обов`язків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» (т. 2 а.с. 1-6).

Водночас, не є предметом дослідження під час розгляду цієї цивільної справи джерела, з яких детектив Національного бюро ОСОБА_6 на виконання своїх повноважень розпочав перевірку фактів набуття необґрунтованих активів ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та вимоги ст. 90 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви адвоката Доля Р.Б. про виклик та допит як свідка детектива Національного бюро ОСОБА_6 належить відмовити.

Вирішуючи клопотання про витребування доказів, суд врахував таке.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 20 лютого 2024 року між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 80003/24/1/000678-6 - автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_4 , VIN- код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, вартістю 4 200 000,00 грн, того ж дня зареєстровано відомості про право власності за ОСОБА_2 на цей автомобіль та зміна д.н.з. на НОМЕР_5 . Також у день придбання автомобіля ОСОБА_2 видала ОСОБА_1 довіреність, реєстраційний номер: 56344951 щодо вчинення правочинів з приводу експлуатації та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Представник позивача зазначає, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзиви, у яких заперечили зафіксовані системою «Безпечне місто» факти керування цим автомобілем ОСОБА_1 . Тому, для підтвердження позиції позивача та спростування аргументів відповідачів щодо перебування вказаних осіб у місцях разом з автомобілем «Audi Q7», VIN-код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, існує необхідність у витребуванні доказів, а саме: інформації, у тому числі в електронному вигляді, за період з 20 лютого 2024 року по 13 лютого 2025 року від ПрАТ «ВФ Україна» щодо абонентського номеру НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_2 , та від ПрАТ «Київстар» щодо абонентського номеру НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_1 .

Посилаючись на положення ст. 257 ЦК України, п. 2 ч. 8 ст. 105, ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації», п. 1 абз. 5 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор стверджує, що ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар» зберігають відповідну інформацію про надані електронні комунікаційні послуги, проте постачальники електронних комунікаційних послуг не є суб`єктами, у яких прокурор вправі витребовувати таку інформацію.

Стосовно пропуску строку на подання такого клопотання зазначає, що інформація, яка потребує спростування чи уточнення, з`явилась лише на етапі подання відзиву.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додатково зазначив, що оператори мобільного зв`язку лише в порядку ст. 615 КПК України надавали таку інформацію за рішенням прокурора.

Адвокат Маркович А.М. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання. Зазначила, що прокурор подав клопотання про витребування доказів із порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України, оскільки: не скористався правом подати відповідь на відзив, у якому би повідомив про намір спростувати певні аргументи відповідача; клопотання не містить заходів, які вчинив прокурор, щоб самостійно отримати такі докази.

Інші учасники справи підтримали думку адвоката Маркович А.М.

Дослідивши клопотання про витребування доказів з додатками, заслухавши думки сторін, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної частиною другою статті 290 цього Кодексу різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач повинен подати суду докази разом із поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

За ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2 ст. 83 ЦПК України. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Встановлено, що обставинами, які входять у предмет доказування у цій справі, є правомірність набуття 20 лютого 2024 року ОСОБА_2 у власність автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , 2023 року випуску, вартістю на день набуття 4 200 000,00 грн, обставини продажу нею цього транспортного засобу 13 лютого 2025 року ОСОБА_3 , а також наявність можливості у ОСОБА_1 керувати цим автомобілем, тобто прямо вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження цим активом.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 користується номером мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 (т. 2 а.с. 33, т. 3 а.с. 29), відповідач ОСОБА_1 - номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 (т. 3 а.с. 32).

Тому, колегія суддів вважає доведеним, що інформація щодо абонентських номерів, якими користувалися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за період з 20 лютого 2024 року по 13 лютого 2025 року у сукупності з іншими доказами може мати значення для вирішення цієї справи.

Перевіряючи наявність підстав для витребування у ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар» доказів, про які йдеться у клопотанні позивача, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання. Інформація про електронні комунікаційні послуги, отримані кінцевим користувачем, може надаватися за наявності його попередньої згоди, вираженої у письмовій чи будь-якій іншій формі, що дає змогу зробити висновок про факт надання такої згоди або у порядку та відповідно до вимог Конституції України та законів України.

Частиною 1 ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації» визначено, що доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом.

Враховуючи вимоги п. 1, 2 ч. 8 ст. 105 Закону України «Про електронні комунікації» та ст. 257 ЦК України постачальники електронних комунікаційних послуг ведуть облік електронних комунікаційних послуг, що надаються ними, та зберігають записи про надані електронні комунікаційні послуги протягом трьох років.

Тому колегія суддів вважає доведеним, що ПрАТ «ВФ Україна» і ПрАТ «Київстар» можуть володіти інформацією про споживачів та наданих електронних комунікаційних послуг за абонентськими номери НОМЕР_6 , НОМЕР_8 , відповідно, за період з 20 лютого 2024 року по 13 лютого 2025 року та отримання зазначених у клопотанні доказів неможливо представником позивача іншим шляхом ніж подання клопотання про витребування доказів судом.

Суд врахував, що представник позивача подав клопотання про витребування доказів у підготовчому проваджені після одержання відзивів відповідачів, та докази, які він просить витребувати, має намір використати для виконання обов`язку - навести фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, на переконання колегії судів, подання документів, зазначених у клопотанні прокурора, разом із позовною заявою було неможливим з причин, що не залежали від волі позивача.

Також колегія суддів звертає увагу, що за приписами ст. 174 ЦПК України подання такої заяви по суті справи як відповідь на відзив є правом позивача, яким прокурор Гарванко І.М. не скористався, а тому відхиляє доводи адвоката Маркович А.М. в цій частині.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про витребування доказів належить задовольнити.

Разом із цим, колегія суддів з урахуванням положень ч. 6, 7 ст. 84 ЦПК України, вважає за можливе встановити строк надання суду витребуваних доказів до початку розгляду справи по суті, а саме до 20 травня 2025 року включно.

Щодо вимог клопотань представника відповідача ОСОБА_3 , - адвоката Маркович А.М., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Доля Р.Б. про приєднання доказів до матеріалів справи колегія суддів дійшла такого висновку.

Адвокат Маркович А.М, просила долучити до матеріалів справи такі докази, а саме копії: адвокатських запитів від 24 березня 2025 року № 18, від 26 березня 2025 року № 19 до ТСЦ № 4644 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській Івано-Франківській та Закарпатських областях та відповіді на них від 01 квітня 2025 року № 31/28/20/937-аз-973-2025, № 31/28/20/983-аз-982-2025; заяви від 13 лютого 2025 року № ; документів з назвами: «Динаміка росту та зниження цін на авто (щотижневий моніторинг цін)», «Пошук розшукуваних ТЗ та НЗ (тільки активний розшук)»; витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 13 лютого 2025 року № 95705337, № 95705358, № 95705376, № 95705197; інформації з Єдиного реєстру боржників від 13 лютого 2025 року; договору купівлі-продажу від 13 лютого 2025 року № 4644/2025/5141137; паспортів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; витягу з Єдиного державного територіального реєстру щодо місця проживання № 4634-2; витягу з реєстру територіальної громади від 13 березня 2024 року № 2024/002552116. Адвокат зазначила, що, у відзиві повідомлялось про те, що вчиняються дії з метою отримання копій документів, на підставі яких проводилась перереєстрація автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 ОСОБА_3 в приміщенні ТСЦ МВС № 4644 м. Самбір. Ці докази отримано після закінчення строку на подання відзиву, тобто причини пропуску строку на їх подання є поважними.

Адвокат Доль Р.Б. просив долучити до матеріалів справи адвокатський запит від 26 березня 2025 року до Національного агентства з питань запобігання корупції та відповідь на нього від 01 квітня 2025 року № 282-03/27449-25. Зазначив, що у відзиві повідомлялось про надсилання адвокатського запиту, проте відповідь на нього отримана після закінчення строку для подання відзиву.

У судовому засіданні сторони не заперечували щодо задоволення таких клопотань.

Дослідивши клопотання про долучення доказів, з`ясувавши думку сторін, суд дійшов висновку, що вказані клопотання належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд, дослідивши клопотання представників відповідачів з додатками, а також обґрунтування причин звернення з такими клопотаннями у певний час, дійшов висновку, що причини неподання доказів разом із відзивом, про які зазначено у клопотаннях, є поважними, тому, з метою виконання завдань та основних засад цивільного судочинства, вважає за необхідне клопотання про долучення доказів задовольнити.

Згідно із п. 15 ч. 2 ст. 197, ч. 5 ст. 200 ЦПК України колегія суддів, з`ясувавши думку сторін, визначила дату проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 23 травня 2025 року о 12 год 00 хв.

Суд на виконання вимог п. 16 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням думки сторін, встановив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті:

- з`ясувати обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень;

- дослідити письмові докази, надані сторонами;

- допитати свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що підготовче провадження належить закрити, а справу призначити до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 197, 200, 212, 259, 260, 268 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити підготовче провадження.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 23 травня 2025 року о 12 год 00 хв у залі судових засідань № 6 у приміщенні Вищого антикорупційного суду за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 42- А.

Викликати у судове засідання сторони.

Задовольнити заяву представника позивача та викликати у судове засідання, свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Живко О.Б. та викликати у судове засідання, свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Доль Р.Б. про виклик свідка ОСОБА_6 .

Задовольнити клопотання представника позивача - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Гарванка І.М. про витребування доказів.

Витребувати у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15) інформацію, у тому числі в електронному вигляді щодо абонентського номеру НОМЕР_6 , та у Приватного акціонерного товариства «Київстар» (, адреса: 03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53) інформацію, у тому числі в електронному вигляді, щодо абонентського номеру НОМЕР_7

за період з 20 лютого 2024 року по 13 лютого 2025 року, а саме:

часу початку надання послуг та про форму обслуговування (передоплати або на контрактній основі - договори), із наданням повних анкетних даних власника та належним чином завірених копій усіх наявних підтверджуючих документів за укладеними договірними відносинами;

з`єднань, які здійснювалися, із зазначенням дати і часу, типу з`єднань (у тому числі вхідні та вихідні дзвінки, з`єднання нульової тривалості («0» секунд - неприйняті виклики), переадресація і т.д.), їх тривалості, маршрутів передавання, SMS, MMS, надання послуг всесвітньої системи загального доступу Інтернет (GPRS-трафік, 3G-трафік), із зазначенням виділених IP-адрес, що використовувались вказаним абонентським номером, ідентифікаторів IMSI та IMEI їх мобільних терміналів, тобто інформацію щодо ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з якими відбувались з`єднання як абонента «А», так і абонента «Б», їх місцезнаходження у момент кожного з`єднання, як за допомогою системи GPS (GlobalPositioningSystem) у всесвітній системі координат WGS 84, а також із посиланням на прив`язку до базових станцій та їх адрес розташування й азимутів ретрансляційних антен тощо.

Витребувані відомості надати суду у строк до 20 травня 2025 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7, 8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Копію ухвали негайно направити до ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар».

Задовольнити клопотання про долучення доказів представників відповідачів - адвокатів Доля Р.Б., Живко О.Б. та Маркович А.М.

Встановити такий порядок з`ясування обставин у справі та порядок дослідження доказів під час розгляду справи:

- з`ясувати обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень;

- дослідити письмові докази, надані сторонами;

- допитати свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя Н. В. Мовчан

Судді О. Я. Саландяк

К. О. Сікора