Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2801/24
Провадження № 2/935/1040/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., за участю: представника позивача - Грица Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 від 21 серпня 2018 року у розмірі 21 412 грн. та судові витрати в тому числі на професійну правничу допомогу у сумі 9 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 серпня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961, відповідно до умов якого банк надав кредит в розмірі 11 112,35 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти в строк до 21 серпня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 49,9 % річних.

20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, за умовами якого право вимоги за кредитними договорами до позичальників у тому числі, до відповідача, перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал".

10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" передав позивачу права вимоги до позичальників за кредитними договорами у тому числі, до відповідача ОСОБА_1 , як боржника за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 від 21 серпня 2018 року.

Вказує, що позичальник належним чином не виконував свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, тому виникла заборгованість у загальному розмірі 21 412,73 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 8 616,34 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками(на дату відступлення прав вимоги) у розмірі 10 619,69 грн., заборгованості за пенею та штрафами 2 176,70 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , у відзиві, який поданий адвокатом Міхненком С.С. заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що строк кредитування за укладеним з банком кредитним договором закінчився 21.08.2021 року. Однак після відступлення права вимоги до нового кредитора ТОВ «Вердикт капітал» йому нараховано відсотки за користування кредитними коштами за період з 20.09.2019 року до 09.01.2023 року, тобто поза межами строку кредитування. Крім того до вимоги про стягнення пені встановлено строк позовної давності один рік, який пропущено. Тому вважає, що розмір заборгованості є меншим, а саме 13 393,48 грн. Також не погоджується із розміром правової допомоги, яку вважає завищеною та неспівмірною із складністю справи.

Представник позивача Гриц Ю.Ю. у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити обгрунтувавши викладеними у позові та письмових поясненнях доводами. Вказав, що розмір відсотків був погоджений між первісним кредитором та відповідчем у кредитному договорі. За умовами договору строк позовної давності було збільшено до 70 років, тому підстави для застосування позовної давності відсутні. Розрахунок пені здійснювався ТОВ "Вердикт Капітал" та АТ «Райффайзен банк».

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Міхненко С.С. надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. У заяві фактично частково визнає позовні вимоги у сумі 13 393,48 грн, з урахуванням викладених у відзиві заперечень. В решті вимог просить відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 серпня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961, який власноручно підписаний позичальником.

Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 11 112,35 грн, з яких 10 000 грн на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб та 1 112,35 грн. на сплату страхового платежу на користь страховика.

Згідно п. 1.6 та п. 1.8. договору строк кредиту становить 36 місяців процентна ставка фіксована - 49,9 % річних.

У додатках №1 та №2 до кредитного договору (графік погашення кредиту та розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки), зокрема передбачено загальну вартість кредиту 21 638,92 грн., а також реальну річну процентну ставку 49,96 %.

На підтвердження перерахування коштів у розмірі 11 112,35 грн. на відкритий відповідачу рахунок надано виписку по рахунку ОСОБА_1 відкритого у АТ «Райффайзен Банк».

Про отримання кредитних коштів не заперечує і відповідач у відзиві.

Відповідно до наданого АТ «Райффайзен банк» розрахунку суму заборгованості за кредитним договором станом на 17.03.2020 року становить 12 414,73 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 8 616,34 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 1 748,50 грн, пеня 2 049,89 грн.

20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.09.2019 року до договору про відступлення права вимоги №114/2-19-F, слідує, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №014/0008/82/0285961.

Відповідно до наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 10.03.2023 року становить 21 412,73 грн та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 8 616,34 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 10 619,69 грн, пеня 2 176,70 грн.

10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу - ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача за договором №014/0008/82/0285961 від 01.06.2018, що підтверджується договором про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 та витягом з реєстру боржників.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» станом на 19.09.2024 року розмір заборгованості за кредитним договором №014/0008/82/0285961 від 21.08.2018 становить 21 412,73 грн та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 8 616,34 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 10 619,69 грн, пеня 2 176,70 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за умовами договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 від 21.08.2018 року. Отримання відповідачем коштів у кредит підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до змісту поданого відзиву користування кредитними коштами не заперечується відповідачем. .

Разом з тим, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 .. Позивач вказує, що станом на 19.09.2024 року розмір заборгованості становить 21 412,73 грн та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 8 616,34 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 10 619,69 грн, пеня 2 176,70 грн.

При цьому як вбачається з матеріалів справи такий розмір заборгованості обрахований попереднім кредитором ТОВ «Вердкит капітал» станом на 10.03.2023 року(дата відступлення прав вимоги позивачу).

Разом із тим договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 має строк кредитування який визначений первісним кредитором АТ «Райффайзен банк» до 21.08.2021 року.

Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 вказано, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Таким чином після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 21.08.2021 року, новий кредитор, яким став ТОВ «Вердикт капітал» не мав права нараховувати проценти за договором. Відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 21.08.2021 року до 10.03.2023 року задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує, що позивач ТОВ «Кредит капітал» не здійснював таких нарахувань у подальшому.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що загальна сума відсотків, за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами у межах погодженого з первісним кредитором АТ "Райффайзен банк" строку кредитування з 21.08.2018 року до 21.08.2021 року складає 6 148,95 грн. із розрахунку: 8 616,34 грн. (тіло кредиту) х 49,9%/365 х 522 дні = 6 148,95 грн.

Щодо строку позовної давності то відповідно до змісту п. 10.6 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 слідує, що сторони у договорі погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням договору застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років, відтак позовна давність, встановлена законом, збільшена за домовленістю сторін відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні.

Таким чином, загальна сума боргу ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 від 21.08.2018 року становить 16 815 грн, з яких: заборгованість за кредитом 8 616,34грн.; заборгованість за відсотками 6 148,95 грн., пеня 2 049,89 грн. З огляду на вказане вище суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 9 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

На підтвердження понесених витрат з професійної правничої допомоги суду зокрема надано договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року укладений з адвокатським об`єднанням «Лігал асістанс», заявка на надання юридичної допомоги №706 від 05.07.2024 року та витяг за акту 1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року з описом послуги, витраченого часу та ціни за юридичні послуги: надання усної консультації 3 000 грн. та складання позовної заяви для подачі до суду 6 000 грн..

В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 78,53 %, а також враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, в тому числі під час її судового розгляду, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача. Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 377, 85 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,352,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0008/82/0285961 від 21 серпня 2018 року у розмірі 16 815 (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 18 коп., судовий збір у розмірі 2 377, 85 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень. В частині вимог щодо стягнення решти розміру відсотків та решти розміру правової допомоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова 3 офіс 306, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01.05.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО