ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/14365/21

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/149/25 , № 22-ц/4823/93/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 ,-

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 серпня 2024 року (проголошено о 08:36) та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2024 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по 21.11.2013;

- визнати за нею у порядку поділу спільного майна право власності на 3/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна право власності на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правовою допомогою адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» в розмірі 41 100 грн та судовий збір у розмірі 4 400,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони з вересня 2000 року по 21.11.2013 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_5 .

Під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, разом працювали, спільно харчувалися, купували спільно речі для себе та дітей, виховували спільних дітей, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 під час проживання однією сім`єю до реєстрації шлюбу сторони спільно придбали квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому нею надавалася письмова згода на придбання вказаної квартири. Квартира була придбана за 405 600 грн, з яких спільні грошові кошти склали 62 392,22 грн. Оскільки у сторін не було в наявності достатньої кількості грошових коштів 01.10.2008 відповідачем було укладено з ТОВ «Український промисловий банк» кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 70 600 доларів США. Поручителем за цим кредитним договором виступала позивачка.

Указувала, що 22.11.2013 сторони зареєстрували шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася третя дитина син ОСОБА_6 . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.12.2021 шлюб між сторонами розірвано.

Наголошувала, що відповідач в добровільному порядку не погоджується поділити спірну квартиру, яка є їх спільною сумісною власністю, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Уважала, що наявні підстави для відступу від рівності часток сторін при вирішенні даного спору про поділ спільного сумісного майна, оскільки з нею проживають двоє неповнолітніх дітей, які знаходяться на її повному утриманні, а відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей, не дбає про їх матеріальне забезпечення, а навпаки здійснює психологічне та фізичне насильство по відношенню до позивачки та своїх дітей.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по 21.11.2013.

Визнано квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.11.2023 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2023 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2024 заяву представника відповідача адвоката Косінцева К.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, прийняття з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи та ненаданням належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не виконано вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2023, якою скасовані рішення судів попередніх інстанцій, щодо перебування відповідача в іншому шлюбі у період з 01.01.2004 по 21.11.2013, надання належної правової оцінки поданим до суду касаційної інстанції доказам, з урахуванням того, що такі докази до суду першої інстанції відповідач не подавав, не надано належної оцінки процесуальній поведінці відповідача.

Заявниця зазначає, що районний суд дійшов помилкових висновків щодо можливості врахування свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 31.03.2012 (повторне) та свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданих Бабушкінським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви, як доказів перебування ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , оскільки послався на норму Конвенції, зокрема п. 12 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 07.10.2002, дія якої не поширюється на територію України. При цьому, з 23.12.2022 зупинено у відносинах з рф дію Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 та Протоколу до неї від 28.03.1997, у зв`язку із чим до документів виданих на території російської федерації, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка є чинною у відносинах України з російською федерацією.

Наголошує, що під час розгляду справи відповідачем а ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанції будь-якої інформації про його перебування у зареєстрованому шлюбі в період з 2008 по 2018 роки не надавалося, тільки під час звернення з касаційною скаргою відповідач зазначив, що в період з 02.02.2008 по 29.11.2018 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , на підтвердження чого надав ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 та свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , видані Бабушкінським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви, при цьому дані копії документів не засвідчені апостилем, що виключає можливість їх використання та прийняття, викликає сумнів у їх дійсності та справжності.

Указує, що інформація, викладена в копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , що була надано відповідачем разом з касаційною скаргою, та в «оригіналі» свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , відрізняється, зокрема дата народження ОСОБА_3 у копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 вказана 26.02.1983, а у свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_2 26.02.1982.

Звертає увагу на те, що дійсність нотаріального засвідчення копій свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу є сумнівною, оскільки вони були завірені у м. Харкові 17.01.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Азадалієвою Я.М., нотаріальна діяльність якої була зупинена з 12.05.2017 та поновлена 07.06.2019, що унеможливлювало вчинення таким нотаріусом будь-яких нотаріальних дій, в тому числі і засвідчення вірності копій документів.

Зазначає, що ОСОБА_2 станом на 27.10.2018 перебував на території України, чим підтверджується, що з будь-якою заявою в Бабушкінський відділ ЗАЦС м. Москви він не звертався, а записи, зроблені у свідоцтві про розірвання шлюбу від 29.11.2018, зокрема щодо звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з спільною заявою про розірвання шлюбу від 27.10.2018 до Бабушкінського відділу ЗАЦС м. Москви, не відповідають дійсності. ОСОБА_2 у період з 08.11.2017 по 01.01.2019 жодного разу не перетинав державний кордон України через пункти пропуску на кордоні з російською федерацією.

Заявниця указує, що оригінали свідоцтв про укладення шлюбу та розірвання шлюбу були надані суду не відповідачем, а представником третьої особи ОСОБА_3 адвокатом Косінцевою П.Ю., при цьому сама ОСОБА_3 перебуває у російській федерації, безпосередньої участі у судових засіданнях вона та її представник не брали.

Наголошує, що 21.10.2008 між відповідачем та Чернігівським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» укладено договір №25-240, в якому, зокрема, розрахунок кредиту було здійснено на склад сім`ї позичальника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з чого слідує, що у зазначений період відповідач у шлюбі з ОСОБА_3 не перебував.

Уважає, що зі змісту п. 4.5 Договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 22.10.2007 між ВАТ «Чернігівбуд» та ОСОБА_2 , вбачається, що відповідач не перебував у період укладення цього договору у будь-якому зареєстрованому шлюбі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, а судові витрати покласти на заявницю.

Відповідач зазначає, що він був одружений з ОСОБА_3 з 09.02.2008 по 29.11.2018, а тому шлюб, який було укладено між ним та ОСОБА_7 є недійсним, оскільки був укладений з особою, яка вже перебуває у шлюбі.

Указує, що він зміг надати лише засвідчені нотаріально копії свідоцтва про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу, що міститься у матеріалах справи.

Наголошує, що документи видані на території російської федерації до 24.02.2022 наразі приймаються в Україні без апостиля, містити апостиль мають документи видані після 24.02.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що ОСОБА_2 був одружений із нею у період з 09.02.2008 по 29.11.2018, а тому шлюб між позивачем та відповідачем є недійсним, оскільки був укладений з особою, яка вже перебуває у шлюбі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі та поновити строк для її подання; скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2024 і направити справу для продовження розгляду вказаної заяви до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення була подано поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, але це сталося у зв`язку із хворобою. 16.08.2024 адвокату Косінцеву К.В. була видана довідка про те, що він проходив амбулаторне лікування з 07.08.2024 по 14.08.2024, а тому з об`єктивних причин не міг надати заяву про поновлення процесуального строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, що спричинило залишення без розгляду вказаної вище заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2024 року без змін.

Зазначає, що судове засідання, в якому розглядалась заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення було призначено на 10.10.2024, тобто у представника відповідача було більше ніж достатньо часу, зокрема з 16.08.2024 до 10.10.2024, для надання суду доказів поважності причини звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з пропуском строку.

Уважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дана заява представника відповідача підлягає залишенню без розгляду, оскільки докази понесених витрат на правову допомогу подані з пропущеним строком, який поновленню не підлягає, оскільки в поданій суду першої інстанції заяві представник відповідача взагалі не ставить питання поновлення строків.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Хоменко М.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу позивачки та відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Косінцева К.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу відповідача та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційних скаргах та відзивах на них доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2024

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що перебування відповідача у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , що не спростовано позивачкою у ході судового розгляду, виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 у період часу з 09.02.2008 по 29.11.2018, а відтак і визнання спільною сумісною власністю сторін спірної квартири, придбаної на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2008.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що з 28.01.2000 по 02.07.2002 відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_8 , що підтверджується відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.08.2022 (том 2 а.с. 143, том 3 а.с. 165).

22.11.2013 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з позивачкою ОСОБА_9 , що підтверджується копією про шлюб серії І-ЕЛ, виданого 22.11.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (том 1 а.с.155).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.12.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2264, розірвано (том 1 а.с.157-159).

Сторони є батьками:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 29.07.2002 Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, та копією свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_6 , виданого 29.07.2022 Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції (том 1 а.с.29, 31);

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 27.09.2004 Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, та копією довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції №3216 від 26.10.2005 (том 1 а.с.30, 32);

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 29.05.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (том 1 а.с. 156).

01.10.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №209-010/ФКВ-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 600 доларів США строком на 240 місяців (20 років), мета кредитування придбання житлової нерухомості. Згідно з п.3.1. вказаного договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та фінансовою порукою ОСОБА_10 (том 1 а.с.38-45).

Цієї ж дати, 01.10.2008, між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_10 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №209-010/Zфвпор-08. (том 1 а.с. 47).

Згідно з довідкою АТ «Дельта Банк» №05-3294896 від 10.06.2016 Кредитний договір №209-010/ФКВ-08, укладений 01.10.2008 між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк», по якому право вимоги з 01.07.2010 було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 10.06.2016 у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором перед кредитором (том 1 а.с.46).

02.10.2008 між ВАТ «Чернігівбуд» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає придатну для використання за призначенням квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленком В.В., зареєстровано в реєстрі за №8688 (том 1 а.с.33-34). Право власності на вказану квартиру зареєстровано КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської міської ради за ОСОБА_2 08 жовтня 2008 року (том 1 а.с.35).

Відповідно до п. 4.5 вказаного договору покупець підтверджує представникові продавця та повідомляє усіх зацікавлених осіб у тому числі про те, що він придбаває квартиру зі згоди ОСОБА_10 , з якою проживає однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі. Оригінальний примірник заяви зберігається в справах приватного нотаріуса, що посвідчив цей договір.

01.10.2008 ОСОБА_10 надала нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_2 , з яким вони проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, на придбання нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому заявляла, що такий правочин відповідає інтересам їхньої сім`ї, та погоджувалася з тим, щоб умови договору купівлі-продажу квартири (у тому числі і сума договору) визначалися ОСОБА_2 самостійно (том 1 а.с.37).

21.10.2008 між Чернігівським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім`єю в особі ОСОБА_2 укладено договір №25-240 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків, за умовами якого Фонд від імені Держави відшкодовує частину відсотків за кредитом, що надається позичальнику на придбання житла комерційним банком Чернігівською філією ТОВ «Український промисловий банк», а саме за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року №209-010/ФКВ-08 на будівництво (реконструкцію) або придбання житла за адресою: АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 37-42). Як вбачається з додатку до Рішення №25-14 Чернігівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розрахунок кредиту здійснено на склад сім`ї позичальника: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (том 2 а.с.76-77).

Щодо позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 частини першої статті 315 ЦПК України).

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).

У постанові від 23.01.2024 у справі №523/14489/15-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з тим, що особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника.

У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважала, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковим, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по 21.11.2013 не підлягають задоволенню, оскільки не є вимогами, які забезпечать ефективний захист прав ОСОБА_1 у справі про поділ майна подружжя.

Щодо позовних вимог про поділ спільного майна подружжя

ОСОБА_11 , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя (стаття 74 СК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України).

Позовні вимоги про поділ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що спірна квартира є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, оскільки набута у період їх спільного проживання.

Судом у справі встановлено, що 02.10.2008 між ВАТ «Чернігівбуд» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає придатну для використання за призначенням квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому у п. 4.5 даного договору зазначено, що покупець підтверджує представникові продавця та повідомляє усіх зацікавлених осіб у тому числі про те, він придбаває квартиру зі згоди ОСОБА_10 , з якою проживає однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі.

До укладення вказаного договору, 01.10.2008 ОСОБА_10 надала ОСОБА_2 нотаріально посвідчену згоду на придбання спірної квартири, зазначивши, що вони проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. При цьому заявляла, що такий правочин відповідає інтересам їхньої сім`ї, та погоджувалася з тим, щоб умови договору купівлі-продажу квартири (у тому числі і сума договору) визначалися ОСОБА_2 самостійно.

Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Доктрина римського права «venire contra factum proprium» (принцип заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації їхніх прав і передбаченого договором та/або законом виконання їхніх обов`язків. Введення у цивільне законодавство принципу добросовісності є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності необхідно оцінювати поведінку суб`єкта права як добросовісної або недобросовісної.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається (постанова Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 914/1954/20).

Сама собою суперечлива поведінка не заборонена. Заборона суперечливої поведінки не покликана покарати особу, яка діє суперечливо. Право блокується через очевидну несправедливість, що в конкретних ситуаціях може виникати в результаті суперечливої поведінки (рішення від 17 січня 2013 року у справі «Карабет та інші проти України» (KARABET AND OTHERS v. UKRAINE), заяви № № 38906/07 і 52025/07, пункт 276).

Сутність зловживання правом полягає у недобросовісному вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, зокрема всупереч меті останнього. Заборона зловживання правом по суті випливає з властивості рівнозваженості, закладеної у принципі юридичної рівності учасників цивільних правовідносин (постанова Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі № 311/2145/19).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом (частина п`ята статті 12 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Установлено, що на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири ОСОБА_2 визнавав та підтверджував факт набуття її під час спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу квартири від 02.10.2008 є дійсним, відповідачем не оспорювався.

Очевидно, що дії відповідача, який при купівлі спірної квартири визнавав факт придбання її під час спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу з позивачкою, а згодом заперечував даний факт, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає доведеним позивачкою факт належності квартири за адресою: АДРЕСА_1 до об`єкту права спільної сумісної власності сторін.

Колегія суддів критично відноситься до наданих стороною відповідача та третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 в іншому шлюбі з громадянкою рф ОСОБА_3 з 09.02.2008 по 29.11.2018 з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19)).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18) зазначено, що: «відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) вказано, що: «Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок».

Спір щодо поділу квартири АДРЕСА_2 , виник між сторонами ще 07.09.2021, коли ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (справа №750/10140/21).

Під час розгляду справи №750/10140/21 заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що шлюб з попередньою дружиною ( ОСОБА_3 ) він розірвав 02.07.2002, будь-якої інформації про перебування у шлюбі станом на час розгляду цієї справи суду не надавав.

Провадження у справі, що переглядається, відкрито 28.12.2021, 30.12.2021 представник відповідача адвокат Бабинець С.П. отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками (том 1 а.с. 213-214, 217-220), при цьому представник відповідача брав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, ним було подано апеляційну скаргу.

Уперше відповідач повідомив про те, що був одружений з ОСОБА_3 в період з 09.02.2008 по 29.11.2018, лише у березні 2023 року при зверненні до Верховного Суду з касаційною скаргою, додавши до неї:

- ксерокопію «Свидетельства о заключении брака V-МЮ №812903, дата выдачи - 09.02.2008, место государственной регистрации - ІНФОРМАЦІЯ_6 » (том 3 а.с. 166);

- ксерокопію «Свидетельства о расторжении брака ІV-МЮ №864563, дата выдачи - 29.11.2018, место государственной регистрации - Бабушкинський отдел ЗАГС Управления ЗАГС Москвы, свидетельство выдано ОСОБА_2 » (том 3 а.с. 167).

У касаційній скарзі відповідач зазначив, що не міг раніше надати суду копії вказаних документів з огляду на введення в Україні режиму воєнного стану з 24.02.2022.

У постанові від 06.02.2025 (справа №520/33364/23) Верховний Суд зазначив: «Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Тож, колегія суддів зауважує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження».

При новому розгляді справи 07.03.2024 (згідно штампу на конверті) представником ОСОБА_2 адвокатом Косінцевим К.В. до суду першої інстанції надано:

- нотаріально посвідчену ксерокопію «Свидетельства о заключении брака V-МЮ №812903, дата выдачи - 09.02.2008, место государственной регистрации - ІНФОРМАЦІЯ_6 » (том 5 а.с. 9);

- нотаріально посвідчену ксерокопію «Свидетельства о расторжении брака НОМЕР_4 , дата выдачи - 29.11.2018, место государственной регистрации - Бабушкинський отдел ЗАГС Управления ЗАГС Москвы, свидетельство выдано ОСОБА_2 » (том 5 а.с. 3).

Вказані ксерокопії посвідчено 17.01.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Азадалієвою Я.М.

Водночас, з відповіді Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України №69356-2024 від 16.05.2024 вбачається, що згідно з даними бази даних «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» стосовно громадянки ОСОБА_12 , 1969 р.н., 27.06.2017 до інформаційного ресурсу внесено відомості про оголошення у державний розшук, як особи яка переховується від органів досудового розслідування за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, пункту другого частини 3 статті 365 та частини 3 статті 358 КК України. Розшук припинено 23.04.2019 у зв`язку із встановленням місцезнаходження особи (то 5 а.с. 206).

У відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №26707/25018-26-24/15.6 від 16.05.2024 зазначено, що наказом Головного територіального управління юстиції у Харківській області «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса» від 11.05.2017 №192/4 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 була зупинена з 12.05.2017. Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Харківській області «Про поновлення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Азадалієвої Я.М.» від 07.06.2019 №258/4, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_12 була поновлена з 07.06.2019 (том 5 а.с. 207).

Таким чином вказані вище ксерокопії свідоцтв посвідчено нотаріально 17.01.2019, у період зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Азадалієвої Я.М., що мало місце з 12.05.2017 по 07.06.2019, а тому колегія суддів не може вважати їх допустимими доказами.

07.03.2024 (згідно штампу на конверті) від імені ОСОБА_3 (адреса відправника зазначена за місцезнаходженням спірної квартири, в якій вона не проживає) до суду першої інстанції надано:

- ксерокопію повторного свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , дата видачі - 31.03.2012, місце державної реєстрації - Бабушкінський відділ ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви, з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову (том 5 а.с. 47);

- ксерокопію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , дата видачі 29.11.2018, місце державної реєстрації - Бабушкінський відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви, свідоцтво видано ОСОБА_3 , з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову (том 5 а.с. 44).

03.05.2024 (згідно штампу на конверті) представником ОСОБА_3 адвокатом Косінцевою П.Ю. до суду першої інстанції надано:

- оригінал повторного «Свидетельства о заключении брака V-МЮ №913783, дата выдачи - 31.03.2012, место государственной регистрации - ІНФОРМАЦІЯ_6 » (том 5 а.с. 149);

- оригінал «Свидетельства о расторжении брака НОМЕР_2 , дата выдачи - 29.11.2018, место государственной регистрации - Бабушкинський отдел ЗАГС Управления ЗАГС Московы, свидетельство видано Залевской Жанне Викторовне» (том 5 а.с. 150).

Таким чином, безпосередньо відповідачем ОСОБА_2 оригінали «Свидетельства о заключении брака НОМЕР_3 , дата выдачи - 09.02.2008, место государственной регистрации - ІНФОРМАЦІЯ_6 » та «Свидетельства о расторжении брака НОМЕР_4 , дата выдачи - 29.11.2018, место государственной регистрации - ІНФОРМАЦІЯ_6 , свидетельство выдано ОСОБА_2 », суду не надавалися.

Представник відповідача ОСОБА_2 посилався на те, що оригінали вказаних свідоцтв про укладення шлюбу та розірвання шлюбу зберігалися у його батьків за адресою АДРЕСА_3 , та були знищені під час пожежі. Відповідно до копії акта №1239 візуального огляду пошкодженого об`єкту від 24.05.2022 (том 5 а.с. 183-184) пожежа трапилася 26.03.2022, житловий будинок незначно пошкоджено. До суду касаційної інстанції ксерокопії свідоцтв про укладення шлюбу та розірвання шлюбу стороною відповідача подані через рік, у березні 2023 року, без посилання на обставини пожежі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 та у ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , зазначено, що шлюб розірвано на підставі спільної заяви подружжя від 27.10.2018.

Проте з інформації Державної прикордонної служби України від 20.02.2024 №19-12104/18/24-Вих вбачається, що з 21.10.2018 по 04.11.2018 ОСОБА_2 знаходився на території України (том 4 а.с. 227), що викликає обґрунтовані сумніви у можливості подання останнім 27.10.2018 заяви про розірвання шлюбу до Бабушкінського відділу ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви.

Крім того, в наданих документах наявні розбіжності.

Так, у ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , що була надана відповідачем разом з касаційною скаргою, та в свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , яке надано ОСОБА_3 , відрізняється дата народження ОСОБА_3 , у ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 вказана дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_7 , а у свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_2 26.02.1982.

Крім того, у повторному свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 та у свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 зазначено, що їх видано Бабушкінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москови, тобто в даних свідоцтвах наявна граматична помилка щодо зазначення міста.

Наявність орфографічних помилок та неточностей у вказаних документах викликає сумніви у їх реальності.

Задля усунення сумнівів у дійсності наданих документів ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2025 у справі призначено судову технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи відповідає бланк «Свидетельство о заключении брака V-МЮ №913783, дата выдачи - 31 марта 2012 года (повторное), место государственной регистрации - Бабушкинский отдел ЗАГС Управления ЗАГС Московы» (том 5, а.с. 149), за своїми характеристиками (серія, номер, вид аркушу, внесені записи, тираж бланку документа, рік виготовлення, тощо) аналогічним бланкам, які є в офіційному обігу на території російської федерації?

2. Чи відповідає бланк «Свидетельство о расторжении брака ІV-МЮ №864564, дата выдачи - 29 ноября 2018 года, место государственной регистрации - Бабушкинский отдел ЗАГС Управления ЗАГС Московы» (том 5, а.с. 150), за своїми характеристиками (серія, номер, вид аркушу, внесені записи, тираж бланку документа, рік виготовлення, тощо) аналогічним бланкам, які є в офіційному обігу на території російської федерації?

Проведення експертизи доручалось Чернігівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (том 6 а.с. 205-207).

27.02.2025 від експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання про надання порівняльного матеріалу, а саме зразка бланка «Свидетельство о заключении брака» з вихідними типографськими даними «Гознак, МПФ, Москва, 2010, «В»» та зразка бланка «Свидетельства о расторджении брака» з вихідними типографськими даними «Гознак, МПФ, Москва, 2017, «В»», які є в офіційному обігу на території Російської Федерації. Зазначено, що проведення експертизи до виконання заявленого клопотання зупинено, у разі невиконання клопотання матеріали буде повернуто без виконання (том 6 а.с. 217).

З огляду на військову агресію рф проти України, зупинення дії та вихід з 23.12.2022 з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, надання порівняльного матеріалу, клопотання про надання якого заявлено експертом, є об`єктивно неможливим.

Також, у матеріалах справи міститься копія рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2009 (справа №2-606/09) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну відомостей про батька в актовому записі про народження дитини. Так, зі змісту зазначеного рішення вбачається, що у позові ОСОБА_3 указувала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2000 року по 02.07.2002, остання не повідомляла про те, що повторно уклала шлюб з ОСОБА_2 09.02.2008 (том 4 а.с. 170-171).

Вищезазначені обставини, а саме повідомлення відповідачем про перебування в іншому шлюбі лише при розгляді справи у суді касаційної інстанції; ненадання безпосередньо відповідачем оригіналів свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу із ОСОБА_3 ; надання ксерокопій свідоцтв, завірених нотаріусом, нотаріальна діяльність якого була зупинена; надання оригіналів свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу представником ОСОБА_3 адвокатом Косінцевою П.Ю. більше ніж через два роки після початку розгляду справи, при тому, що сама ОСОБА_3 , за поясненнями сторін, проживає в рф;- викликають у колегії суддів обґрунтовані сумніви щодо дійсності свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , повторного свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

З огляду на зазначене, у даній конкретній справі, зважаючи на процесуальну поведінку відповідача, відсутність клопотання сторони відповідача про поновлення строку на подання нових доказів із зазначенням поважних причин їх ненадання, апеляційний суд вважає, що районний суд помилково взяв до уваги вищезазначені свідоцтва як докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з громадянкою рф ОСОБА_3 з 09.02.2008 по 29.11.2018, які при цьому викликають сумніви у їх достовірності.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч.2 ст.70 СК України).

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3 ст.70 СК України).

Апеляційний суд вважає, що позивачкою не доведено існування обставин, які б могли бути підставою для відступу від рівності часток подружжя.

Зокрема відсутні докази того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Проживання дітей з позивачкою само по собі не може бути підставою для відступу від рівності часток, оскільки в такому випадку слід довести, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2024 скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2024

Залишаючи заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що її представником відповідача - адвокатом Косінцевим К.В. подано до суду 15.08.2024, тобто з пропуском строку для звернення, без клопотання про його поновлення та пояснення причин його пропуску.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 у суді першої інстанції здійснював адвокат Косінцев К.В. згідно із ордером про надання правничої допомоги серії АХ №1167939 від 19.01.2024 (том 4 а.с. 104), виданим на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 24.10.2022 (том 6 а.с. 19-20).

15.08.2024 (згідно штампу на поштовому конверті) представник ОСОБА_2 адвокат Косінцев К.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 124 348,42 грн в якості витрат на професійну правничу допомогу (том 6 а.с. 16-18).

До заяви додав:

- договір про надання правової допомоги від 24.10.2024 (том 6 а.с. 19-20);

- довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 03.05.2024 (том 6 а.с. 21-23);

- рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару від 21.07.2021 (том 6 а.с. 24-25).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1, 5 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Судом встановлено, що адвокат Косінцев К.В. був присутній в судовому засіданні 07.08.2024 при проголошенні рішення суду. Тобто, саме з 07.08.2024 розпочався відлік строку, протягом якого сторона відповідача мала подати докази на підтвердження понесених судових витрат, якій закінчився 12.08.2024.

Проте, заяву про ухвалення додаткового рішення направлено до суду лише 15.08.2025, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 141 ЦПК України. При цьому заяви про поновлення пропущеного строку стороною відповідача подано не було, так само як і жодних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Лише при зверненні з апеляційною скаргою адвокат Косінцев К.В. просить поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та надає докази на підтвердження поважності причин пропуску.

Так, адвокатом надано довідку Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», згідно якої ОСОБА_13 знаходився на амбулаторному лікуванні з ХКЛ ЗТ №2 з 07.08.2024 по 14.08.2024. Довідка не містить дати її видачі (том 6 а.с. 95).

Проте, апеляційний суд уважає, що посилання адвоката Косінцева К.В. на його перебування на лікарняному у період з 07.08.2024 по 14.08.2024 не може бути достатньою підставою для поновлення пропущеного 5-тиденного строку.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Косінцев К.В. звернувся 15.08.2024, оскаржувану ухвалу постановлено 10.10.2024, тобто заявник мав достатньо часу для звернення до суду першої інстанції із заявою про поновлення строків, проте цього не зробив.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що відповідач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості самостійно подати до суду докази понесених ним витрат на правничу допомогу.

Отже, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з неподанням відповідних доказів протягом встановленого строку суд першої інстанції правомірно залишив заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Косінцева К.В. про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Ураховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2024 без змін.

Щодо розподілу витрат сторін по сплаті судового збору

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На користь позивачки з відповідача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції, оплата яких підтверджена квитанціями (том 1 а.с. 1, 2, том 6 а.с. 53, 54), а з позивачки на користь відповідача судовий збір за розгляд справи судом касаційної інстанції пропорційно до розміру відмовлених позовних вимог (том 3 а.с. 188).

При зверненні до суду ОСОБА_1 заявлено одну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої судом відмовлено та вимоги майнового характеру, загальний розмір яких ставить 349 212 грн (3/4 частки квартири). У зв`язку з частковим задоволенням майнової вимоги на суму 232 808 грн, що становить 66,67 % від оскаржуваної суми, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 328,20 грн (3 492,12 грн х 66,67%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 492,29 грн (5 238,18 грн х 66,67%) судового збору за розгляд справи апеляційним судом, а в загальному розмірі 5820,49 грн.

При зверненні до суду касаційної інстанції ОСОБА_2 сплатив 8 819,52 грн судового збору, з яких 1 816 грн за позовну вимогу немайнового характеру та 7 003,52 грн за позовну вимогу майнового характеру. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги немайнового характеру з позивачки на користь відповідача підлягає стягнення 1 816 грн, а у зв`язку з частковим задоволенням позовної вимоги майнового характеру 2 334,27 грн (7 003,52 грн х 33,33%), в загальному розмірі 4 150,27 грн.

Щодо розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених позивачкою ОСОБА_1 .

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що понесла позивачка під час розгляду справи, апеляційний суд виходить з наступного.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правовою допомогою адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» в розмірі 41 100 грн (том 1 а.с. 3-15).

У відзиві на апеляційну скаргу від 28.11.2022 ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правовою допомогою адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» у розмірі 20 000 грн (том 3 а.с. 49-58).

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правовою допомогою адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» у розмірі 16 000 грн (том 4 а.с. 1-10).

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснювали адвокати адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал», а саме:

- Балійчук Л.І. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1182273 від 29.11.2023 (том 1 а.с. 22), виданим Адвокатським об`єднання «Дефендо Капітал» на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 29.11.2021 (том 1 а.с. 18-20);

- ОСОБА_14 згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1259956 від 02.08.2022 (том 2 а.с. 128), виданим Адвокатським об`єднання «Дефендо Капітал» на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 29.11.2021.

Згідно з п. 1.1. Договору № б/н від 29.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» (виконавець), виконавець згідно з цим договором зобов`язується надати замовникові правову (правничу) допомогу, а замовник зобов`язується прийняти надану правову (правничу) допомогу.

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом цього договору є надання виконавцем правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 у вигляді:

- аналізу наданих замовником документів щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя; збір необхідних для підготовки позовної заяви доказів; складання та подання до Деснянського районного суду міста Чернігова позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім?єю замовника та ОСОБА_2 , поділ спільного майна подружжя; складання заяв по суті справи за позовом замовника до ОСОБА_2 ; складання заяв з процесуальних питань в справі за позовом замовника до ОСОБА_2 (заяв, клопотань і заперечень); представництво інтересів замовника в Деснянському районному суді міста Чернігова під час розгляду справи за позовною заявою

замовника; консультування з усіх питань, які виникають у зв`язку з поданням позовної заяви та розглядом справи в Деснянському районному суді м. Чернігова; представництва інтересів замовника в усіх державних органах, підприємствах, установах незалежно від форм власності та підпорядкованості, якщо це стосується питання встановлення факту проживання замовника з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя.

Згідно з п. 2.1.3 Договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовникові акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги. Акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги надається виконавцем у двох тотожних примірниках.

Вартість правової (правничої) допомоги, що надається за цим Договором виконавцем, узгоджена сторонами, та становить 41 100 грн. Оплата правової (правничої) допомоги, передбаченої п.3.1. статті 3 Договору здійснюється замовником протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору на банківський рахунок виконавця (п. 3.1, 3.2 Договору).

Приймання-передача наданої правової (правничої) допомоги оформляється відповідним актом, який підписується сторонами (п. 4.1 Договору).

Цей договір набуває чинності з дня підписання і діє до моменту повного виконання зобов`язань сторонами (п. 6.1 Договору).

Згідно з детальним описом правової (правничої) допомоги наданої адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» Лихопол А.В. відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.11.2021 від 19.09.2022 (том 2 а.с. 172-173) адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» надано наступну правову допомогу ОСОБА_1 :

1. Аналіз наданих ОСОБА_1 документів щодо встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , поділ спільного майна подружжя; надання консультації ОСОБА_1 щодо звернення до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою;

2. Збір необхідних для підготовки позовної заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова доказів;

3. Складання позовної заяви ОСОБА_1 до Деснянського районного суду м. Чернігова про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та поділ спільного сумісного майна від 10.12.2021, відправка до суду засобами поштового зв`язку;

4. Складання заяви про забезпечення позову від 05.01.2022, відправлення заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова засобами поштового зв`язку;

5. Ознайомлення із відзивом на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 та складання відповіді на відзив адвоката Бабинця С.П. від 14.01.2022, відправлення учасникам справи та до суду засобами поштового зв`язку;

6. Складання та відправка адвокатського запиту директору Чернігівського регіонального управління «Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» № 02/01 від 14.01.2022;

7. Складання та відправка адвокатського запиту начальнику Управління ДМС у Чернігівській області № 04/01 від 27.01.2022;

8. Складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про витребування доказів від 27.01.2022 (від Управління ДМС у Чернігівській області відомості щодо реєстрації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 );

9. Складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (постанови Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/10766/21) до матеріалів справи від 27.01.2022;

10. Складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (листа та рішення Чернігівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву») від 27.01.2022; відправка учасникам справи;

11. Складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (договорів банківського вкладу, квитанцій, заяв на видачу готівки) до матеріалів справи від 27.01.2022;

12. Складання заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова про виклик свідків від 27.01.2022;

13. Участь 28.01.2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

14. Складання клопотання про відкладення розгляду справи від 21.06.2022;

15. Участь 03.08.2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

16. Участь 19.09.2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

17. Консультування замовника з питань, які виникали у зв`язку з поданням позовної заяви та розглядом справи №750/14365/21 у Деснянському районному суді м. Чернігова.

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором від 29.11.2021 (том 2 а.с. 174-175) сторони склали цей акт про те, що виконавцем за період з 29.11.2021 по 19.09.2022 (включно), відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.11.2021 надано, а замовником прийнято правову (правничу) допомогу, передбачену п. 1.2 ст. 1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.11.2021 у формі:

- аналізу наданих замовником документів щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя;

- збору необхідних для підготовки позовної заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова доказів;

- складання та відправки до Деснянського районного суду міста Чернігова позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю замовника та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя від 10.12.2021;

- складання заяви про забезпечення позову від 05.01.2022, відправлення заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова засобами поштового зв`язку;

- ознайомлення із відзивом на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 ;

- складання відповіді на відзив на позовну заяву від 14.01.2022 , відправка засобами поштового зв`язку учасникам справи та до Деснянського районного суду м. Чернігова;

- складання та відправки адвокатського запиту директору Чернігівського регіонального управління «Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» №02/01 від 14.01.2022 ;

- складання та відправки адвокатського запиту начальнику Управління ДМС у Чернігівській області № 04/01 від 27.01.2022;

- складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про витребування доказів від 27.01.2022 (від Управління ДМС у Чернігівській області відомості щодо реєстрації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 );

- складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (постанови Деснянського районного суду м. Чернігова у справі №750/10766/21) до матеріалів справи від 27.01.2022;

- складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (листа та рішення Чернігівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву») від 27.01.2022, відправка учасникам справи;

- складання клопотання до Деснянського районного суду м. Чернігова про приєднання документів (договорів банківського кладу, квитанцій, заяв на видачу готівки) до матеріалів справи від 27.01.2022;

- складання заяви до Деснянського районного суду м. Чернігова про виклик свідків від 27.01.2022;

- участь 28.01.2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

- складання клопотання про відкладення розгляду справи від 21.06.2022;

- участь 03.08,2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

- участь 19.09.2022 в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

- консультування замовника з питань, які виникали у зв`язку з поданням позовної заяви та розглядом справи №750/14365/21 у Деснянському районному суді м. Чернігова.

Правова (правнича) допомога виконавцем надана замовнику якісно та в повному обсязі. Замовник претензій до виконавця не має. Вартість наданої за період з 29.11.2021 по 19:09.2022 (включно) правової (правничої) допомоги, згідно з пунктом 3.1 розділу 3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.11.2021, складає 41 100 грн.

Згідно з платіжним дорученням №МВ77621879 від 08.12.2021 АО «Дефендо Капітал» сплачено 20 550 грн, як часткова оплата за правову допомогу згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 29.11.2021 (том 1 а.с. 24, том 2 а.с. 168).

Відповідно до виписки по рахунку АО «Дефендо Капітал» за 21.09.2022 на рахунок АО «Дефендо Капітал» 21.09.2022 надійшло 20 550 грн як часткова оплата за правову допомогу згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 29.11.2021, платник ОСОБА_1 (том 2 а.с. 171).

13.10.2022 відповідачем подано до суду заяву про зменшення розміру судових витрат по справі, в якій він просив частково задовольнити заяву позивача про стягнення коштів на правову допомогу адвоката та стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн (том 2 а.с. 211-212).

Заяву обґрунтовував тим, що позивачем не доведено обґрунтованості саме таких витрат, що зазначені в додатках до заяви, оскільки справа, що була розглянута відноситься до категорії простих, під час її розгляду не було необхідності залучення саме двох адвокатів з боку позивача, не проводилися експертизи або дослідження складних за змістом документів, а також було здійснено допит тільки двох свідків.

При розгляді даної справи у суді першої інстанції адвокатами адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І. та Гуріч О.В. в інтересах ОСОБА_1 складено та подано:

- позовну заяву з додатками від 14.12.2021 (том 1 а.с. 4-205);

- заяву про забезпечення позову з додатками від 10.01.2022 (том 1 а.с. 221-233);

- клопотання про витребування доказів від 27.01.2022 (том 2 а.с. 57-59);

- адвокатський запит до Управління ДМС у Чернігівській області від 27.01.2022 (том 2 а.с. 60-61);

- клопотання про приєднання документів до матеріалів справи від 27.01.2022 (том 2 а.с. 64-65);

- клопотання про приєднання документів до матеріалів справи від 27.01.2022 (том 2 а.с. 69-71);

- адвокатський запит до Чернігівського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 14.01.2022 (том 2 а.с. 72-73);

- заяву про виклик свідків від 27.01.2022 (том 2 а.с. 84-86).

Адвокати адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» брали участь у судових засіданнях:

- 28.01.2022 тривалістю 58 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання від 28.01.2022 адвокат Балійчук Л.І. (том 2 а.с. 88-89);

- 03.08.2022 тривалістю 2 години 17 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання № 798181 від 03.08.2022 адвокати Балійчук Л.І. та Гуріч О.В. (том 2 а.с. 132-135);

- 19.09.2022 тривалістю 44 хвилини, що підтверджується протоколом судового засідання № 900249 від 19.09.2022 адвокати Балійчук Л.І. та Гуріч О.В. (том 2 а.с. 148-149).

Розподіляючи понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Апеляційним судом не беруться до уваги посилання відповідача на недоведеність обґрунтованості саме таких витрат, адже, аналізуючи обсяг правової допомоги у суді першої інстанції та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатами у наданих документах.

Ураховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатами роботи (подача позову, заяви про забезпечення позову, адвокатських запитів, клопотань та участь у судових засіданнях загальною тривалістю 3 години 59 хвилин), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу адвокатів адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» у суді першої інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Як вже було зазначено вище, при зверненні до суду ОСОБА_1 заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої судом відмовлено та позовну вимогу майнового характеру, яку задоволено на 66,67%.

У зв`язку з цим з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 13 667,35 грн (41 000 грн : 2 х 66,67%) у відшкодування витрат на правову допомогу за розгляд справи судом першої інстанції.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І., що підтверджується ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1307467 від 10.11.2022 (том 3 а.с. 59), виданим Адвокатським об`єднання «Дефендо Капітал» на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 10.11.2022 (том 3 а.с. 61-63);

Згідно з п. 1.1. Договору № б/н від 10.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» (виконавець), виконавець згідно з цим договором зобов`язується надати замовникові правову (правничу) допомогу, а замовник зобов`язується прийняти надану правову (правничу) допомогу.

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом цього договору є надання виконавцем правової (правничої) допомоги Лихопол А.В. у вигляді:

- представництва інтересів замовника в Чернігівському апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

- складання відзиву на апеляційну скаргу, відправка його відповідачу, третій особі та до Чернігівського апеляційного суду в справі №750/14365/21;

- складання заяв по суті справи та з процесуальних питань під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова в справі №750/14365/21;

- консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Чернігівським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Згідно з п. 2.1.3 Договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовникові акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги. Акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги надається виконавцем у двох тотожних примірниках.

Вартість правової (правничої) допомоги, що надається за цим Договором виконавцем, узгоджена сторонами, та становить 20 000 грн. Оплата правової (правничої) допомоги, передбаченої п.3.1. статті 3 Договору здійснюється замовником протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору на банківський рахунок виконавця (п. 3.1, 3.2 Договору).

Приймання-передача наданої правової (правничої) допомоги оформляється відповідним актом, який підписується сторонами (п. 4.1 Договору).

Цей договір набуває чинності з дня підписання і діє до моменту повного виконання зобов`язань сторонами (п. 6.1 Договору).

Згідно з детальним описом правової (правничої) допомоги наданої адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» Лихопол А.В. відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 від 13.12.2022 (том 3 а.с. 85) адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» надано наступну правову допомогу ОСОБА_1 :

1. Складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 у справі №750/14365/21, відправка відповідачу, третій особі та до Чернігівського апеляційного суду;

2. Складання клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідача ОСОБА_2 від 13.12.2022, відправка учасникам справи та подання його до Чернігівського апеляційного суду;

3. Участь у судових засіданнях в Чернігівському апеляційному суді в справі №750/14365/21;

4. Консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Чернігівським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Згідно з актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором від 10.11.2022 (том 3 а.с. 86) сторони, склали цей акт про те, що виконавцем за період з 10.11.2022 по 13.12.2022 (включно), відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 надано, а замовником прийнято правову (правничу) допомогу, передбачену п. 1.2 ст. 1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 у формі:

- складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 у справі №750/14365/21, відправка відповідачу, третій особі та до Чернігівського апеляційного суду;

- складання клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідача ОСОБА_2 від 13.12.2022, відправка учасникам справи та подання його до Чернігівського апеляційного суду;

- участь в судових засіданнях в Чернігівському апеляційному суді в справі №750/14365/21;

- консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Чернігівським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Правова (правнича) допомога виконавцем надана замовнику станом на 13.12.2022 якісно та в обсязі, достатньому на цю дату. Замовник претензій до виконавця не має. Вартість наданої за період з 10.11.2022 по 13.12.2022 (включно) правової (правничої) допомоги, згідно з пунктом 3.1 розділу 3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022, складає 20000 грн.

Згідно з платіжним дорученням №МВ69891879 від 18.11.2022 АО «Дефендо Капітал» сплачено 10 000 грн, як часткова оплата за надання правової допомоги згідно Договору б/н від 10.11.2022, платник Лихопол А.В. (том 3 а.с.69).

Згідно з платіжною інструкцією 7LJ1-PB3D-0SMO-Q6F5 від 13.12.2022 ОСОБА_1 сплатила АО «Дефендо Капітал» 10 000 грн, як часткова оплата за надання правової допомоги згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 10.11.2022, справа №750/14365/21 (том 3 а.с. 87).

При розгляді даної справи у суді апеляційної адвокатом адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І. в інтересах ОСОБА_1 складено та подано:

- відзив на апеляційну скаргу з додатками від 28.11.2022 (том 3 а.с. 49-76);

- клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідача від 13.12.2022 з додатками (том 3 а.с. 81-94).

Адвокат адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І. брала участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні 17.01.2023 тривалістю 54 хвилини, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №1180411 від 17.01.2023 (том 3 а.с. 125-127).

Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Враховуючи те, що при зверненні до суду ОСОБА_1 заявлено одну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої судом відмовлено та майнового характеру, яку задоволено на 66,67%, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 6 667 грн (20 000 грн : 2 х 66,67%) у відшкодування витрат на правову допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції здійснювала адвокат адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1382128 від 19.04.2023 (том 3 а.с. 234), виданим Адвокатським об`єднання «Дефендо Капітал» на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 19.04.2023 (том 4 а.с. 11-13).

Згідно з п. 1.1. Договору № б/н від 19.04.2023, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» (виконавець), виконавець згідно з цим договором зобов`язується надати замовникові правову (правничу) допомогу, а замовник зобов`язується прийняти надану правову (правничу) допомогу.

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом цього договору є надання виконавцем правової (правничої) допомоги Лихопол А.В. у вигляді:

- представництва інтересів замовника у Верховному Суді під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2023 у справі №750/14365/21;

- складання відзиву на касаційну скаргу, відправка його відповідачу, третій особі та до Верховного Суду в справі №750/14365/21;

- складання заяв по суті справи та з процесуальних питань під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.09.2022 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17.01.2023 у справі №750/14365/21;

- консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Згідно з п. 2.1.3 Договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовникові акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги. Акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги надається виконавцем у двох тотожних примірниках.

Вартість правової (правничої) допомоги, що надається за цим Договором виконавцем, узгоджена сторонами, та становить 16 000 грн. Оплата правової (правничої) допомоги, передбаченої п.3.1. статті 3 Договору здійснюється замовником протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору на банківський рахунок виконавця (п. 3.1, 3.2 Договору).

Приймання-передача наданої правової (правничої) допомоги оформляється відповідним актом, який підписується сторонами (п. 4.1 Договору).

Цей договір набуває чинності з дня підписання і діє до моменту повного виконання зобов`язань сторонами (п. 6.1 Договору).

Згідно з детальним описом правової (правничої) допомоги наданої адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» Лихопол А.В, відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.04.2023 від 15.05.2023 (том 4 а.с. 31) адвокатським об`єднанням «Дефендо Капітал» надано наступну правову допомогу ОСОБА_1 :

1. Складання клопотання про ознайомлення із матеріалами справи №750/14365/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна від 19.04.2023;

2. Ознайомлення 25.04.2023 у Верховному Суді із матеріалами справи №750/14365/21;

3. Складання відзиву на касаційну скаргу в справі № 750/14365/21;

4. Складання клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу від 15.05.2023;

5. Консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Згідно з актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором від 19.04.2023 (том 4 а.с. 82) від 15.05.2023 сторони, склали цей акт про те, що виконавцем за період з 19.04.2023 по 15.05.2023 (включно), відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.04.2023 надано, а замовником прийнято правову (правничу) допомогу, передбачену п. 1.2 ст. 1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.04.2023 у формі:

- складання клопотання про ознайомлення із матеріалами справи №750/14365/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна від 19.04.2023;

- ознайомлення 25.04.2023 у Верховному Суді із матеріалами справи №750/14365/21;

- складання відзиву на касаційну скаргу в справі № 750/14365/21;

- складання клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу від 15.05.2023;

- консультування замовника з усіх питань, які виникають у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_2 в справі №750/14365/21.

Правова (правнича) допомога виконавцем надана замовнику станом на 15.05.2023 якісно та в обсязі, достатньому на цю дату. Замовник претензій до виконавця не має. Вартість наданої за період з 19.04.2023 по 15.05.2023 (включно) правової (правничої) допомоги, згідно з пунктом 3.1 розділу 3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.04.2023, складає 16000 грн.

Згідно з платіжною інструкцією №МВ5005389 від 19.04.2023 АО «Дефендо Капітал» сплачено 16 000 грн за надання правової допомоги за Договором б/н від 19.04.2023 у Верховному суді, справа № 750/14365/21, платник ОСОБА_1 (том 4 а.с. 19).

03.07.2023 відповідачем подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він просив відмовити позивачу в повному обсязі у стягненні витрат на правничу допомогу (том 4 а.с. 47-49).

Клопотання обґрунтовував тим, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та спів розмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Звертав увагу суду на реальність адвокатських послуг у суді касаційної інстанції, розумність їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та співмірність з уже понесеними витратами.

При розгляді даної справи у суді касаційної інстанції адвокатом адвокатського об`єднання «Дефендо Капітал» Балійчук Л.І. в інтересах ОСОБА_1 складено та подано:

- клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення від 19.04.2023 (том 3 а.с. 232-233); ознайомилася 25.04.2023, що підтверджується розпискою (том 3 а.с. 233 зворот);

- відзив на касаційну скаргу з додатками від 01.05.2023 (том 4 а.с. 1-26);

- клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідача від 17.05.2023 з додатками (том 4 а.с. 27-38).

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що сума фіксованого гонорару заявлена до стягнення ОСОБА_1 за надану правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та кількістю підготовлених процесуальних документів.

Апеляційний суд не погоджується з доводами відповідача про необхідність зменшення витрат на правову допомогу, уважає, що з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, ця сума є розумною та такою, що підлягає відшкодуванню.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги, наданої адвокатом Балійчук Л.І. у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлений спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, а сума у розмірі 16 000 грн відповідає принципам реальності, розумності, необхідності та співмірності.

Як вже було зазначено вище, при зверненні до суду ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої судом відмовлено та майнового характеру, яку задоволено на 66,67%.

У зв`язку з цим з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5 333,60 грн (16 000 грн : 2 х 66,67%) правової допомоги за розгляд справи судом касаційної інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню загалом 25 667,95 грн у відшкодування витрат на правову допомогу за розгляд справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

06.05.2025 до Чернігівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила у разі зміни або ухвалення нового рішення у справі №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна, вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням додатково понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 28 750 грн.

Зазначила, що під час нового розгляду справи судом першої інстанції позивачем додатково були понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 28 750 грн, що підтверджується копією Договору №11/01/24 від 11.01.2024 про надання правової (професійної правничої) допомоги, рахунком на оплату №14 від 11.01.2024.

Указувала, що у судовому засіданні, що було призначено на 07.08.2024, у суді першій інстанції представником позивача до закінчення судових дебатів було заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 750 грн, та одночасно повідомлено суд, що у разі задоволення позовних вимог докази понесених витрат будуть надані у п`ятиденний строк після проголошення рішення. Проте рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.08.2024 по справі №750/14365/21 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна.

Так, представництво інтересів ОСОБА_1 при новому розгляді у суді першої та апеляційної інстанцій здійснювали адвокати адвокатського об`єднання «Лігал Айк`ю Груп»:

- адвокат Якуба Г.О. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1074652 від 12.01.2024 (том 4 а.с.94), виданим на підставі договору про надання правової допомоги №11/01/24 від 11.01.2024;

- адвокат Хоменко М.А. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1075240 від 18.01.2024 (том 4 а.с. 113), виданим на підставі договору про надання правової допомоги № 11/01/24 від 11.01.2024.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору № 11/01/24 від 11.01.2024, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатським об`єднанням «Лігал Айк`ю Груп» (адвокатське об`єднання) адвокатське об`єднання зобов`язується надавати замовнику наступні послуги: ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна; складання та подання до Деснянського районного суду м. Чернігова процесуальних документів по справі № 750/14365/21; представництво інтересів позивача ОСОБА_1 під час розгляду справи № 750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна у Деснянському районному суді м. Чернігова. Конкретні види, об`єм (кількість) послуг, порядок, строки їх надання та вартість визначаються сторонами в кожному випадку окремо та надаються згідно з Додатками до цього Договору, які є його невід`ємними частинами.

Адвокатське об`єднання за цим Договором має право: надавати юридичні послуги, що передбачено умовами цього Договору особисто, або із залученням інших осіб, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником; вимагати забезпечення належних умов та оформлення необхідних документів для належного виконання послуг, передбачених цим Договором у відповідності до узгодженого сторонами замовлення на надання юридичних послуг (п. 2.2 Договору).

Вартість послуг, за домовленістю сторін, відповідно до даного Договору становить 28 750 грн (п. 3.1 Договору).

Здача-приймання наданих юридичних Послуг за цим Договором оформлюється Актами здачі-прийняття наданих послуг (п. 4.1 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до прийняття Деснянським районним судом м. Чернігова за результатами розгляду цивільної справи №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна судового рішення (п. 5.1 Договору).

Згідно з платіжною інструкцією №МВ59390736 від 11.01.2024 Адвокатському об`єднанню «Лігал Айк`ю Груп» сплачено 28 750 грн за надання правової (професійної правничої) допомоги згідно договору №11/01/24 від 11.01.2024, платник ОСОБА_1 .

30.08.2024 між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатським об`єднанням «Лігал Айк`ю Груп» укладено Додаткову угоду №1 до Договору №11/01/24 про надання правової (професійної правничої) допомоги, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди доповнити п.1.1. розділу І Договору підпунктом 1.1.1. Розділу 1 Договору в наступній редакції: «складання та подання до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення

Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2024 по справі №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна; представництво інтересів позивача ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна у Чернігівському апеляційному суді», у зв`язку з чим внести зміни в пункт 5.1 розділу 5 Договору, виклавши в такій редакції: «Цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та діє до прийняття судом апеляційної інстанції за результатами розгляду цивільної справи №750/14365/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна судового рішення».

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази на підтвердження понесених позивачкою судових витрат до суду першої інстанції подані не були, їх надано лише до суду апеляційної інстанції 06.05.2025. Таким чином, враховуючи те, що докази були подані поза межами встановлених ЦПК України строків, витрати на правову допомогу адвоката у суді першої інстанції відшкодуванню не підлягають.

Щодо стягнення витрат за розгляд справи апеляційним судом колегія суддів виходить з наступного.

Договір про надання правової допомоги №11/01/24 укладено 11.01.2024, цього ж числа позивачкою сплачено адвокатському об`єднанню 28 750 грн. Додаткову угоду, якою передбачено надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, укладено 30.08.2024.

При цьому у матеріалах справи відсутній акт здачі-прийняття наданих послуг, як то передбачено умовами укладеного між сторонами договору, з якого апеляційний суд мав би встановити, які саме послуги (надання правової допомоги в суді першої чи апеляційної інстанції) позивачкою сплачено кошти. Отже, підстави уважати, що 28 750 грн сплачено за подання апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні, а тому зазначені витрати не можуть бути стягнуті з відповідача.

Щодо розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_2 .

29.11.2024 ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про розподіл судових витрат у суді апеляційної інстанції, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 49 739 грн (2 486 969,85 грн х 2%) в якості витрат на професійну правничу допомогу.

Представництво інтересів ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Косінцев К.В. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1219085 від 07.11.2024 (том 6 а.с.128), виданим на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 24.10.2022 (том 6 а.с. 166-167).

Згідно з п. 1.1. Договору № б/н від 24.10.2022, укладеного між адвокатом Косінцевим К.В. та ОСОБА_2 (клієнт), предметом даного Договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта. Адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Митним Кодексом України (п. 2.1.1, 2.1.2 Договору).

Адвокат має право, зокрема, представляти права та законні інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції, судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій з усіма правами сторони передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом країни про адміністративні правопорушення. Митним кодексом України. Складати, підписувати та подавати до судів усіх інстанцій заяви, позовні заяви, клопотання, оскаржувати судові, рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій з правом їх підпису (п. 2.2.6, 2.2.9 Договору).

Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними на умовах, викладених у Додатку до цього Договору (п.2.3.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання до фактичного виконання обов`язків за цим договором.

На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Під поняттям правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату слід розуміти наступні дії з боку адвоката: підготовка до складання процесуальних документів, складання процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справ, проведення переговорів із протилежною стороною з метою обговорення умов укладання мирової угоди, відвідування слідчих дій, відвідування судових засідань. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору (п. 4.1, 4.2 Договору).

24.10.2022 між адвокатом Косінцевим К.В. та ОСОБА_2 (клієнт) укладено додаток до Договору про надання правової допомоги від 24.10.2022 (том 6 а.с. 168).

Відповідно до п. 1 Додатку до Договору сторони за цим Додатковим

договором домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за

договором про надання правової допомоги від 24.10.2022 становить 5 відсотків (участь у суді першої ) інстанції) та 2 відсотки (участь у суді апеляційної інстанції) від оціночної вартості об?єкта нерухомості, а саме квартири в багатоповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 у справі №750/14365/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: ОСОБА_3 та Управління у справах дітей Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю та поділ спільного сумісного майна.

Оплата послуг адвоката здійснюється у десятиденний строк з дня набрання чинності рішення у справі №750/14365/21, а у випадку його оскарження - після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції (п. 4 Додатку до Договору).

Відповідачем надано довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість квартири в багатоповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розмір якої становить 2 486 969,85 грн (том 6 а.с. 169-171).

Так, при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокатом Косінцевим К.В. в інтересах ОСОБА_2 складено та подано до суду:

- відзив на апеляційну скаргу від 12.11.2024 (том 6 а.с. 122-126);

- заяву про розподіл судових витрат у суді апеляційної інстанції від 29.11.2024 з додатками (том 6 а.с. 164-179).

Адвокат Косінцев К.В. брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції:

- 17.12.2024 тривалістю 1 година 22 хвилини, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №3796560 (том 6 а.с. 186-188);

- 17.01.2025 тривалістю 49 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №3903774 (том 6 а.с. 203);

- 21.03.2025 тривалістю 1 година 19 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №4244786 (том 6 а.с. 234-236);

- 06.05.2025 тривалістю 1 година 1 хвилина, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №4476453.

Розподіляючи понесені ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критеріям розумної необхідності та реальності таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.

Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція ОСОБА_2 при новому розгляді справи була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору судом першої та апеляційної інстанції, а адвокат Косінцев К.В надавав правову допомогу позивачу в обох інстанціях, тому, відповідно, був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції він подав відзив на апеляційну скаргу та брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції загальною тривалістю 4 години 31 хвилина.

У постанові Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №810/3213/16 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має також враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Заявлені до відшкодування ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, на переконання апеляційного суду, є явно завищеними та неспівмірними. Оцінивши їх необхідність колегія суддів дійшла висновку про зменшення заявленої суми до 15 000 грн.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги немайнового характеру з позивачки на користь відповідача підлягає стягнення 7 500 грн, а у зв`язку з частковим задоволенням позовної вимоги майнового характеру 2499,75 грн (7 500 грн х 33,33%), а в загальному розмірі 9 999,75 грн у відшкодування витрат на правову допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 серпня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 серпня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) 5 820 (п`ять тисяч вісімсот двадцять) грн 49 коп. судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій, 25 667 (двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят сім) грн 95 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої та апеляційної інстанцій, а всього 31 488 (тридцять одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 150 (чотири тисячі сто п`ятдесят) грн 27 коп. судового збору за розгляд справи судом касаційної інстанції та 9 999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 75 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, а всього 14 150 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят ) грн 02 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 травня 2025 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко