Справа № 486/70/25
Провадження № 2/486/459/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Соболевської І.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача Гладченко І.С. (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 року представник позивача, адвокат Гладченко І.С. звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року у справі № 486/480/21 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2021 року та до досягнення нею повноліття. Однак, з дати ухвалення судом вказаного рішення істотно змінилися обставини, що мають значення при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, а саме: сімейний стан платника аліментів ОСОБА_1 .

26.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач проживає разом з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою від 07.11.2024 року.

Зазначає, що дружина позивача не має доходів, в сім`ї є малолітня дитина 29.10.2023 року народження, а позивач зобов`язаний утримувати дружину та сина.

Окрім цього, внаслідок військової агресії рф батьки ОСОБА_1 , які є особами похилого віку, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змушені були залишити місце проживання - місто Куп`янськ Харківської області, та зареєстровані як внутрішньо переміщені особи.

Також, мати дружини позивача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змушена була залишити своє житло в м. Куп`янську Харківської області та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Батьки позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати дружини позивача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належать до його родини, опинилися у складних життєвих обставинах, тому позивач має обов`язок і перед ними надавати допомогу в їх забезпеченні та утриманні, який добросовісно виконує, надає матеріальну допомогу батькам похилого віку та матері своєї дружини.

Додає, що згідно довідки про доходи № 4559/ФЕС від 16.11.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач в період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року мав нарахований дохід в сумі 702 638,66 грн., сума сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала 174 704,49 грн., загальна сума доходу за винятком аліментів склала 527 934,17 грн.

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати №3240 від 02.12.2024 року, виданому АТ «НАЕК «Енергоатом» філія «ВП «Південноукраінська АЕС» ОСОБА_1 нараховано заробітну плату за період з 01.01.2024 року по 30.11.2024 року в сумі 390 559. 14 гривен, сума сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала 78 600 грн.

Таким чином, в середньому сума аліментів, які позивач сплачує на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 29 117,42 грн. + 7145,40 = 36 262,82 щомісяця.

Однак, батьки дитини мають рівні обов`язки перед дитиною та повинні нести рівний тягар з утримання дитини. Втім, відповідач не несе витрат на утримання в сумі 36 262,82 грн. щомісяця.

Вважає, що утримання із доходів позивача аліментів в сумі 36 262, 82 гривень значно погіршує матеріальне становище родини останнього, робить умови проживання сина позивача гіршими ніж доньки, яка проживає з відповідачем. Дружина позивача у зв`язку із народженням сина не працює, здійснює догляд за ним, тому доходи родини складаються лише з доходів позивача. Відповідач є працездатною, отримує заробітну плату, тому зменшення розміру аліментів не погіршить матеріальне становище доньки.

Також, донька позивача у справі ОСОБА_10 , має хороші умови для проживання, забезпечена житлом в квартирі, що належить на праві власності відповідачу, а саме донька має окрему кімнату, має умови для повноцінного та гармонійного розвитку, зайняття, навчання, організації позашкільного дозвілля, не потребує матеріальних ресурсів для покращення житлових умов. Між тим, умови проживання малолітнього сина ОСОБА_6 , 2023 року народження, значно гірші. Матері малолітнього сина позивача належить на праві власності однокімнатна квартира, син позивача не має ані дитячої кімнати, ані окремої кімнати від батьків. Умови проживання малолітнього сина потребують покращення. Ця обставина має бути врахована при зменшенні розміру аліментів. На думку позивача, відповідач витрачає аліменти не за цільовим призначенням, в тому числі і на придбання автомобіля.

Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі за рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року у справі № 486/480/21, а саме: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/8 частини всіх доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.01.2025 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. Вважає, що заявлена вимога позивача не може бути задоволена, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного, що сам факт народження сина ОСОБА_6 жодним чином не впливає на матеріальне становище позивача, на його можливість чи неможливість сплачувати аліменти в установленому розмірі, а батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Звертає увагу на те, що у позивача з його другою сім`єю залишається 75% від його доходу, а саме: за 6 місяців 2024 року дохід від військової частини сім`ї позивача після стягнення аліментів на утримання доньки становить 527 934 грн. 17 коп., а за 11 місяців 2024 року 311977 грн. 11 коп. доходу від філії «ВП «ПАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом». Всього у сім`ї позивача дохід після сплати аліментів на утримання доньки становить 839 911 грн. 28 коп. Також, укладання нового шлюбу і народження нової дитини жодним чином не є «обставинами, які позивач не міг передбачити та не бажав їх настання», адже ці події прямо залежали від його волі та є наслідком його свідомих активних дій. Зазначає, що дитина не повинна зазнавати утисків і обмежень через те, що у її батька чи матері з`явилась інша родина і нова дитина, адже потреби першої дитини нікуди не зникли, а навпаки зростають разом із нею, і батьки, перш за все, повинні керуватись у своїх діях інтересами дитини як найбільш незахищеного учасника правовідносин. Таким чином, зміна сімейного стану, в зв`язку з одруженням та народженням дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Позивачем взагалі не зазначено, як саме народження другої дитини вплинуло на його платоспроможність сплачувати аліменти в первісному розмірі, який був встановлений судом. Щодо факту використання не за цільовим призначенням аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки, не встановлено відповідно до вимог чинного законодавства України. Додає, що позивач явно зловживає своїми правами та різними способами намагається приховати свій матеріальний стан та ухилитись від сплати аліментів звертаючись до суду з різними підставами.

05.02.2025 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що обставини, на які посилається у відзиві на позовну заяву відповідач, він не визнає. Позивач додає, що ніколи не відмовлявся від батьківських обов`язків по відношенню до доньки, однак, життя його значно змінилось за останні два роки. Позивач пішов добровільно захищати країну, а у 2023 році у нього народився син, якому зараз 1 рік 3 місяці, дружина його до вагітності була безробітна та наразі знаходиться у декреті по догляду за сином та на забезпеченні позивача. Вважає, що відповідач безпідставно змінює кожне твердження його та необґрунтовано вказує про намір уникнути від сплати аліментів.

06.02.2025 року, 10.02.2025 року, 11.02.2025 року представник позивача ОСОБА_11 надала до суду заяви про подання та прийняття письмових доказів.

12.02.2025 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до неї про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року (справа №486/480/21, провадження №2/486/425/2021) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 березня 2021 року та до досягнення нею повноліття.

08.09.2021 року постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року залишено без змін.

26.06.2021 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 виданим 26.06.2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за актовим записом №2102.

Від даного шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась дитина син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим 01.11.2023 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом №1897.

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ від 07.11.2024 року за №018-501 ЖС№ -1373, позивач ОСОБА_1 проживає разом з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , займає житлову площу 1-х кімнат, 19,9 кв.м. в 9-ти етажному будинку.

З копії посвідчення офіцера НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі в Збройних Силах України.

Також судом досліджено копії письмових доказів та враховано, а саме: посвідчення серії НОМЕР_5 від 29.08.2023 року (ВЧ НОМЕР_6 ); довідка Вознесенської філії Миколаївського ОЦЗ №53-03-32/350 від 19.11.2024 року; довідка Вознесенської філії Південноукраїнського відділу Миколаївського ОЦЗ №53-03-32/334 від 08.11.2024 року щодо реєстрації як безробітної ОСОБА_5 ; трудова книжка ОСОБА_5 серії НОМЕР_7 від 06.06.2008 року; довідка від 06.11.2024 року №6313- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; довідка від 06.11.2024 року №6313- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_8 від 23.02.1979 року; довідка від 02.05.2022 року № 2106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свідоцтва про народження дружини позивача серії НОМЕР_9 від 09.03.1988 року; довідка ВЧ НОМЕР_1 від 12.11.2024 року №1921 про безпосередню участь особи ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України; довідка ВЧ НОМЕР_1 від 16.11.2024 року №4559/РЕС про доходи позивача; Витяг від 25.11.2024 року з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів на ОСОБА_2 ; звіт про здійсненні відрахування та виплати №3240 від 02.12.2024 року, філія «ВП ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» 4-11-31 щодо ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за постановою 14.11.2022 року ВП №0042-2022/129 виданої за виконавчим документом №66928910 від 23.09.2021 року за період з 01.01.2024 року по 30.11.2024 року; довідка ВЧ НОМЕР_1 від 12.11.2024 року №1921 про те, що позивач дійсно перебуває на військовій службі за контрактом у даній ВЧ з 27.01.2023 року по теперішній час; Витяг №2024/013871463 від 15.11.2024 року з реєстру Южноукраїнської територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 ; Витяг №339456644 від 18.07.2023 року з Державного реєстру речових прав (власник ОСОБА_5 ); договір іпотеки від 23.12.2005 року, іпотекодавець ОСОБА_2 ; Витяг від 21.01.2025 року з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів; попереднім договором від 27.03.2017 року; Витяг від 20.01.2025 року з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів на ОСОБА_1 та на ОСОБА_5 ; рішення Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 27.08.2024 року №379 про взяття на квартирний облік, у якому було відмовлено позивачу; консультативний висновок від 28.01.2025 року; квитанції про переказ коштів від ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_7 в сумі - 10050 грн. (25.01.2025р.), 10050 грн. (28.01.2025р.), 30050 грн. (01.02.2025р.), 20050 грн. (02.02.2025р.); виписки з медичної картки стаціонарного хворого №755 ОСОБА_8 від 05.02.2025 року; довідка №9776 3177 3543 1721 від 06.02.2025 року про доходи пенсіонера ОСОБА_8 , довідка №1406 1142 3584 1423 від 06.02.2025 року про доходи пенсіонера ОСОБА_7 , довідка №4911 8591 3491 2927 від 07.02.2025 року про доходи пенсіонера ОСОБА_9 .

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183,184 СК України.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143-цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилалася на те, що він пішов добровільно захищати країну, а у 2023 році у нього народився син, його дружина до вагітності була безробітна та наразі знаходиться у декреті по догляду за сином та на його забезпеченні. Також, його дружина всю вагітність та більше року була одна без фізичної присутності позивача, це дуже важко, наразі їй допомагає теща, яка є пенсіонеркою, внутрішньо переміщеною особою з міста Куп`янськ, вдовою у час війни, зі своїми віковими хворобами, яка знаходиться на утриманні позивача. А його батьки, які теж є пенсіонерами і внутрішньо переміщеними особами з міста Куп`янськ, де ведуться бойові дії, наразі проживають в Золочівській громаді Харківської області, де також кожного дня обстріли, та мають свої хронічні хвороби, з невеликою пенсією, котрим він допомагає, бо це його прямий обов`язок. Позивач не має змоги допомогти своїм рідним із житлом, і в яких умовах вони зараз проживають, їм всім просто ніде жити, ця обставина є суттєвою і беззаперечно свідчить про необхідність допомоги близьким людям. Таким чином, оскільки позивач не проживає зі своєю сім`єю, несе службу, а сімейний бюджет останнього ділиться на кожного окремо, тобто з його доходів утримується сім чоловік (позивач, дружина, син, донька, мама, тато, теща).

Вказані обставини з посиланням на докази свідчать про те, що після ухвалення рішення суду від 01.07.2021 року про стягнення аліментів, змінилося його сімейний, так і матеріальний стан платника аліментів, позивача ОСОБА_1 у справі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд вважає, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На думку суду, змінивши розмір стягнення аліментів, який був встановлений рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року по справі №486/480/21, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки необхідність забезпечення прав неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та змінити розмір стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому слід стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2025 року становить 1211,20 грн., оскільки позивач ОСОБА_1 по даній категорії справ про зміну розміру стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які біли встановлені рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року, у справі №486/480/21 та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця: смт. Золочів, Золочівського району Харківської області, РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки: с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки: с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2021 року у цивільній справі №486/480/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вважати таким, що втратив законну силу та відкликати.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 08.05.2025 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін