Справа №461/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрушки І.С.,

представника позивача Михалевського Ю.Р.,

представника відповідача Соколова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє адвокат Михалевський Юрій Романович (адреса: 79010, м. Львів, вул. Пекарська, 39/1) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Михалевський Юрій Романович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 211 226, 54 (двісті одинадцять тисяч двісті двадцять шість гривень п`ятдесят чотири копійки);

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 10 000 грн., на професійну правничу допомогу - 44 000 гри. та на сплату судового збору - 2 144, 27 грн., а разом 56 144, 27 грн. (п`ятдесят шість тисяч сто сорок чотири гривні двадцять сім копійок).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка покликається на те, що 08.08.2024 о 19:20 у м. Львові на вул. Винниченка, 32, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Skoda Fabia Sedan» (р.н.з. НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_2 . 04.09.2024 постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/6740/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вказаному вище ДТП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_1 на праві власності. Позивачка зазначає, що страховик ОСОБА_3 - ПрАТ «СГ «ТАС» не здійснило проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, у зв`язку із цим, ОСОБА_1 була вимушена самостійно звернутись до судового експерта, з метою встановлення дійсного розміру завданих внаслідок ДТП збитків, та понесла додаткові витрати у розмірі 10 000 грн. (вартість експертних послуг). Згідно з висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 19/24 від 07.11.2024, складеного у результаті огляду автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ): ринкова вартість автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), на момент пошкодження у ДТП 08.08.2024, становить 888 428 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент огляду, становить 328 477, 12 грн ; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент огляду, становить 368 026, 54 грн ; величина втрати товарної вартості автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент проведення дослідження, становить 39 549, 42 гри. 12.09.2024 страхова компанія Коваля-Іщука P.O. - ПрАТ «СГ «ТАС», враховуючи наданий ОСОБА_1 . Висновок №19/24 від 07.11.2024, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн. Позивачка зазначає, що оскільки ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 156 800 грн. (160 000 грн - 3 200 (франшиза), на ОСОБА_2 покладається обов`язок відшкодувати ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, що не покривається сумою страхового відшкодування, у розмірі 211 226, 54 грн.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вважає, що заявлений позивачкою розмір шкоди є необгрунтований, оскільки відповідач не був повідомлений про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, заслухавши доводи учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків, виходячи з наступних доводів, мотивів та міркувань.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.09.2024 року у справі № 461/6740/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Зазначена постанова набрала законної сили 16.09.2024.

Як вбачається із вищевказаної постанови Галицького районного суду м. Львова від 04.09.2024 року, ОСОБА_2 08.08.2024 о 19 год. 20 хв. у м. Львові на вул. Винниченка, 32, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia Sedan», д.н.з. НОМЕР_5 , рухаючись по другорядній дорозі, був неуважний, не вибрав безпечну швидкість, та не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Honda М-NV», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого сталося зіткнення, чим порушив п.п.16.11, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаної ДТП встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України, визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зроби ти для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Водночас, ч. 3 ст. 22 ЦК України встановлює, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із витягом з Централізованої бази даних МТСБУ на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia Sedan» (р.н.з. НОМЕР_5 ), яким керував ОСОБА_6 , була забезпечена договором (полісом) ОСЦПВ №ІІР222640871, виданим ПрАТ «СГ «ТАС».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

За змістом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду викладеному в постанові від 04.07.2018 р. у справі 755/18006/15-ц, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспорт ного засобу відшкодовуються виграні, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно постанови Правління Національного Банку України №109 від 30.05.2022 максимальний розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000 гривень на одного потерпілого.

Таким чином, страховик ОСОБА_3 - ПрАТ «СГ «ТАС» було зобов`язане відшкодувати ОСОБА_1 завдану внаслідок ДТП шкоду у розмірі не більше 160 000 гри. за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200 гри. та збитків, що не зобов`язаний відшкодовувати страховик згідно положень ст.ст. 32 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 19/24 від 07.11.2024 (далі - Висновок №19/24 від 07.11.2024), складеного у результаті огляду автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ):

-ринкова вартість автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), на момент пошкодження у ДТП 08.08.2024, становить 888 428 грн;

-вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент огляду, становить 328 477, 12 грн;

-вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент огляду, становить 368 026, 54 грн;

-величина втрати товарної вартості автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент проведення дослідження, становить 39 549, 42 грн.

12.09.2024 страхова компанія Коваля-Іщука P.O. - ПрАТ «СГ «ТАС», враховуючи наданий ОСОБА_1 . Висновок №19/24 від 07.11.2024, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн. (160 000 грн. - 3 200 грн. (франшиза).

Розмір франшизи підтверджується листом ПрАТ «СГ «ТАС» №2816 від 20.12.2024.

Перерахування страхового відшкодування на банківський рахунок Позивача підтверджується знімком екрана із мобільного банкінгу ОСОБА_1 від 12.09.2024.

Таким чином, ПрАТ «СГ «ТАС» виконало своє зобов`язання згідно договору (полісу) ОСЦПВ №ЕР222640871 в повному обсязі.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, з зазначеного положення випливає, що винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує міру відповідальності страховика або належить до сум, які страховик не повинен відшкодовувати.

Вказане також вбачається з абз.124 постанови Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц де суд зазначив, що:

«124. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-1V)».

До такого ж правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 16.10.2023 по справі №715/2489/22; від 16.11.2022 по справі №335/2566/18; від 09.11.2022 по справі №212/7628/21; від 09.11.2022 по справі №366/2985/19; від 17.08.2022 по справі №752/11128/18; від 17.08.2022 по справі №761/15232/18; від 06.07.2022 по справі №442/3107/21; від 29.06.2022 по справі №489/4987/19; від 08.06.2022 по справі №757/20129/16-ц; від 08.06.2022 по справі №756/11809/18.

Таким чином, на відповідача ОСОБА_2 покладається обов`язок відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, що не покривається сумою страхового відшкодування (в тому числі з урахуванням витрат, які ОСОБА_1 зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), - в повному обсязі.

Окрім цього, згідно п. 32.7 ст.32 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах по справі № 727/2937/18 від 10.06.2021 та № 757/29950/14-ц від 07.04.2021, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку страхової компанії відшкодовувати втрату товарного вигляду транспортного засобу. Але такі збитки можуть бути покладені на винуватця на підставі загальних положень ЦК України, які останній повинен відшкодувати.

Оскільки величина втрати товарної вартості не покривається страховим відшкодуванням, на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодування зазначеної шкоди покладається на особу, якою заподіяна майнова шкода, у даному випадку Коваля-Іщука P.O.

До того ж, згідно п. 36.6 ст. 36 Закону, Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відтак, обов`язок відшкодувати франшизу в розмірі 3 200 гри. покладається на Коваля-Іщука P.O.

Як було зазначено вище, згідно Висновку №19/24 від 07.11.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda М-NV» (р.н.з. НОМЕР_2 ), станом на момент огляду, 368 026, 54 грн.

Оскільки ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 156 800 грн. (160 000 грн - 3 200 (франшиза), на ОСОБА_2 покладається обов`язок відшкодувати ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, що не покривається сумою страхового відшкодування.

Таким чином, загальний розмір завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 214 426, 54 грн., згідно наступного розрахунку: 368 026, 54 грн. (розмір матеріального збитку) - 156 800 грн. (розмір страхового відшкодування) = 211 226, 54 грн.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи надані позивачкою докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані відповідачем у процесі судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення матеріальної шкоди з винуватця ДТП слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 211226 (двісті одинадцять тисяч двісті двадцять шість) гривень 54 копійки - завданої матеріальної шкоди, оскільки саме така сума є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та забезпечить повне відшкодування завданої винуватцем шкоди, а також 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ст.137 ЦПК України, за якими за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з наданих суду документів, зокрема, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та актом виконаних робіт № 17/03/2025 від 17 березня 2025 року, сума понесених позивачкою витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою у даній справі, складає 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, а тому така підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягає стягненню 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 27 копійок витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 211226 (двісті одинадцять тисяч двісті двадцять шість) гривень 54 копійки - завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 27 копійок витрат на сплату судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок - витрат понесених з отриманням професійної правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка ? ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

представник позивача - ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 );

відповідач ? ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

представник відповідача ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено та підписано 12.05.2025 року.

Головуючий суддя Олександр КІТОВ