Провадження № 2-во/461/29/25
У Х В А Л А

19.05.2025 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Басараб Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - адвоката Лавріва Віталія Павловича про виправлення описки в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц визнано мирову угоду, укладену між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості. Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості закрито.

Ухвалою суду від 23.02.2021 замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс банк» з примусового виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF 44946 від 04.10.2007 на його правонаступника Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (ідентифікаційний код 09806443; 01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, 30).

13.05.2025 від представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - адвоката Лавріва В.П. надійшла заява про виправлення описки в судовому рішенні, в якій просить виправити описку в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц про затвердження мирової угоди та зазначити інформацію про стягувача і боржників у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». В обґрунтування заяви покликається на те, що борг по кредитному договору непогашений, а ухвала про затвердження мирової угоди, яка є виконавчим документом, не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», що позбавляє можливості позивача пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.

Згідно із ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

В даному випадку є доцільним вирішення питання про виправлення описки в судовому рішенні без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви про виправлення описки у судовому рішенні, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц визнано мирову угоду, укладену між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, за якою: сторони домовились, що погашення заборгованості, вказаної в пункті 1 цієї Угоди, здійснюватиметься в наступному порядку: Боржники зобов`язуються погасити заборгованість перед Стягувачем за Кредитним договором № KF 44946 від 04 жовтня 2007 року в сумі 42559,18 доларів США в строк не пізніше 28 лютого 2023 року в повному обсязі. Повернення боргу здійснюється за таким графіком погашення, а саме: 415,00 дол. США - до 30 червня 2015 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2015 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2015 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2015 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2015 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2015 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2015 року; 166,00 дол. США - до 31 січня 2016 року; 166,00 дол. США - до 29 лютого 2016 року; 166,00 дол. США - до 31 березня 2016 року; 332,00 дол. США - до 30 квітня 2016 року; 332,00 дол. США - до 31 травня 2016 року; 415,00 дол. США - до 30 червня 2016 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2016 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2016 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2016 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2016 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2016 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2016 року; 166,00 дол. США - до 31 січня 2017 року; 166,00 дол. США - до 28 лютого 2017 року; 166,00 дол. США - до 31 березня 2017 року; 332,00 дол. США - до 30 квітня 2017 року; 332,00 дол. США - до 31 травня 2017 року; 415,00 дол. США - до 30 червня 2017 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2017 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2017 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2017 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2017 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2017 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2017 року; 166,00 дол. США - до 31 січня 2018 року; 166,00 дол. США - до 28 лютого 2018 року; 166,00 дол. США - до 31 березня 2018 року; 332,00 дол. США - до 30 квітня 2018 року; 332,00 дол. США - до 31 травня 2018 року; 415,00 дол. США - до 30 червня 2018 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2018 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2018 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2018 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2018 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2018 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2018 року; 166,00 дол. США - до 31 січня 2019 року; 166,00 дол. США - до 28 лютого 2019 року; 166,00 дол. США - до 31 березня 2019 року; 332,00 дол. США - до 30 квітня 2019 року; 332,00 дол. США - до 31 травня 2019 року; 415,00 дол. США - до 30 червня 2019 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2019 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2019 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2019 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2019 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2019 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2019 року; 166,00 дол. США - до 31 січня 2020 року; 166,00 дол. США - до 28 лютого 2020 року; 166,00 дол. США - до 31 березня 2020 року; 332,00 дол. США - до 30 квітня 2020 року; 332,00 дол. США - до 31 травня 2020 року; 415,00 дол. США - до 30 червня 2020 року; 498,00 дол. США - до 31 липня 2020 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2020 року; 664,00 дол. США - до 30 вересня 2020 року; 664,00 дол. США - до 31 жовтня 2020 року; 664,00 дол. США - до 30 листопада 2020 року; 498,00 дол. США - до 31 грудня 2020 року; 249,00 дол. США - до 31 січня 2021 року; 249,00 дол. США - до 28 лютого 2021 року; 249,00 дол. США - до 31 березня 2021 року; 415,00 дол. США - до 30 квітня 2021 року; 415,00 дол. США - до 31 травня 2021 року; 581,00 дол. США - до 30 червня 2021 року; 581,00 дол. США - до 31 липня 2021 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2021 року; 747,00 дол. США - до 30 вересня 2021 року; 747,00 дол. США - до 31 жовтня 2021 року; 747,00 дол. США - до 30 листопада 2021 року; 581,00 дол. США - до 31 грудня 2021 року; 249,00 дол. США - до 31 січня 2022 року; 249,00 дол. США - до 28 лютого 2022 року; 249,00 дол. США - до 31 березня 2022 року; 415,00 дол. США - до 30 квітня 2022 року; 415,00 дол. США - до 31 травня 2022 року; 581,00 дол. США - до 30 червня 2022 року; 581,00 дол. США - до 31 липня 2022 року; 581,00 дол. США - до 31 серпня 2022 року; 747,00 дол. США - до 30 вересня 2022 року; 747,00 дол. США - до 31 жовтня 2022 року; 747,00 дол. США - до 30 листопада 2022 року; 581,00 дол. США - до 31 грудня 2022 року; 288,00 дол. США - до 31 січня 2023 року; 273,18 дол. США - до 28 лютого 2023 року. Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості закрито.

Ухвалою суду від 23.02.2021 замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс банк» з примусового виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF 44946 від 04.10.2007 на його правонаступника Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (ідентифікаційний код 09806443; 01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, 30).

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України (у редакції, чинній на момент визнання мирової угоди) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

За правилами статті 175 ЦПК України (у редакції, чинній на момент визнання мирової угоди) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Відповідно до ч.3 ст.210 ЦПК України (у редакції, чинній на момент визнання мирової угоди) якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Отже правила цієї статті, передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 в справі № 300/765/15-ц зазначив, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо».

Згідно з п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Крім того, ч.1 ст.432 ЦПК України (в редакції на момент розгляду заяви) передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи положення статті 432 ЦПК України можна зробити висновок, що суд може виправити лише допущену описку у виконавчому документі, що виключає можливість внесення до виконавчого документу нових відомостей, що не були зазначені у ньому при його оформленні або видачі.

Так, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного, на момент визнання мирової угоди) закріплені вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, вказаною статті було визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Частиною 1 статті 19 Закону передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент визнання мирової угоди) (пункт 6 частини першої статті 26 цього Закону).

Верховний суд у постанові від 15.06.2018 по справі №914/2699/15 зробив висновок, що у разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов`язків за цією угодою:

- якщо ухвала суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (Вимоги до виконавчого документа), то вона є виконавчим документом у розумінні п.2 ч.2 ст.17 названого Закону (Виконавчі документи за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою) і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у ст.18 названого Закону (Вимоги до виконавчого документа), то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №903/644/16.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту ухвали Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц вбачається, що така не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент визнання мирової угоди, оскільки така не містить відомостей про повне найменування стягувача, ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) боржників, місцезнаходження стягувача, місце проживання чи перебування боржників, ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача, індивідуальний ідентифікаційний номер боржників або номер і серії їх паспортів, якщо вони через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дату народження боржників та їх місце роботи, місцезнаходження майна боржників, рахунки стягувача та боржників тощо; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із поданої представником АТ «ТАСКОМБАНК» заяви, відомості, які просить вказати заявник не є опискою чи арифметичною помилкою суду, таких відомостей при винесенні ухвали про визнання мирової угоди не було зазначено, тобто він просить внести доповнення до ухвали суду, що призведе до її зміни, що є неприпустимим, у зв`язку з чим заява представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - адвоката Лавріва В.П. про виправлення описки в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2015 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 260, 261, 269, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - адвоката Лавріва Віталія Павловича про виправлення описки в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2015 у справі №461/15020/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 19.05.2025.

Суддя Кротова О.Б.