Справа №345/739/25
Провадження № 2/345/580/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою діяльністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» і ОСОБА_1 укладено угоду № 200509943 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, на умовах повернення, платності, строковості, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 24 060,91 грн., з встановленим строком кредитування з 20.04.2016 по 20.04.2018, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитним коштами. 20 липня 2020 року позивач набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору № 7_БМ, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071. Станом на 28.01.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 104 792,76 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та просить застосувати до вимог позивача наслідки спливу позовної давності оскільки, графіком погашення, який є невід`ємною частиною спірного кредитного договору, передбачено повернення боргу частинами та встановлено терміни такого повернення щодо кожного платежу. Тому, позовну давність слід обчислювати щодо кожного простроченого платежу окремо, а не виходячи із строку дії договору. У задоволенні позову просить відмовити у зв`язку із спливом позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору від 20.07.2020 № 7_БМ про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Діджи фінанс» останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200509943 від 20.04.2016.

Згідно цього кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 24 060,91 грн. зі строком кредитування з 20.04.2016 по 20.04.2018.

Факт отримання кредитних коштів підтверджується виписками по особовим рахунках.

Відповідач не надала доказів погашення кредиту, тому право позивача є порушеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем додано до позовної заяви графік платежів до кредитного договору № 200509943 від 20.04.2016.

Цей графік передбачає повернення боргу частинами та встановлює конкретні терміни такого повернення.

Кредитний договір також передбачає штраф за кожен несвоєчасно внесений платіж.

Відповідач подала заяву про застосування спливу позовної давності.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 р. у справі № 444/9519/12, якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

На момент звернення до суду з позовом сплив строк позовної давності щодо всіх платежів за кредитним договором № 200509943 від 20.04.2016, які передбачено графіком платежів.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що відмова національного суду обґрунтувати причину відхилення заперечення стосовно спливу позовної давності є порушенням статті 6 Конвенції. Встановлена законом позовна давність була важливим аргументом, вказаним компанією-заявником в ході судового розгляду. Якби він був прийнятий, то це, можливо, могло призвести до відмови в позові. Проте, суд не навів ніяких обґрунтованих причин для неприйняття до уваги цього важливого аргументу (GRAFESCOLO S.R.L. v. THE REPUBLIC OF MOLDOVA, № 36157/08, § 22, 23, ЄСПЛ, від 22 липня 2014 року).

Укладення договору відступлення права вимоги не є підставою для переривання позовної давності згідно зі статтею 264 ЦК України. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2024 року в справі № 201/11812/23 (провадження № 61-7195св24)).

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на запроваджений карантин, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, щодо покликання представника позивача на введення воєнного стану, то суд зазначає, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами внесеними згідно з наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій) було затверджено ПЕРЕЛІК територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Територія м. Київ не була вказана у цьому Переліку.

Виходячи з наведених обставин та враховуючи, що позивач не надав суду доказів поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку із спливом позовної давності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.256, 257, 266, 513, 514, 517, 526, 536, 549, 572, 589,1054 ЦК України, ст.ст. 137,141, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою діяльністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.05.2025.

Суддя