Справа № 217/148/24
Провадження № 2/202/1924/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника звернулося Авдіївського міського суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договоромпозики, відповідно до якої позивач просили стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за Договором позики № 77942199 в розмірі 27814,68 грн., з яких: 18000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9814,68 грн. сума заборгованості по відсоткам та понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Авдіївського міського суду Донецької області від 10 травня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Проніна С.Г., ухвалою якого від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, з призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П.

В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 14 січня 2025 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , на який надано відповідь № 1030286 від 14.01.2025.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2025 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідь на яку надійшла на адресу суду 23 січня 2025 року.

Ухвалою судді від 14 січня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики з призначенням до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.04.2025 року від відповідача ОСОБА_1 , документ сформований в системі «Електронний суд», надійшло клопотання про залишення позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд цивільної справи без участі представника позивача. У випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідач скористалась своїм правом та надала відзив на позов та додаткові пояснення. Відповідно до клопотання, документ сформований в системі «Електронний суд» 18.04.2025 року, просила суд здійснити розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як вбачається із в прохальній частини позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд цивільної справи без участі представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.

Зокрема ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач належним чином повідомлений про розгляд справи не з`явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами, обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України.

Явка представника позивача визнана обов`язковою судом не була. Обставини, які свідчать що позивач здійснює свої права та обов`язки недобросовісно, судом не встановлено. Не встановлено також обставин, які за відсутності представника позивача унеможливлюють розгляд справи.

В рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак суд не вбачає законних підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись: ст.ст.44, 223, 257,268 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст складено 19.05.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар