Номер провадження 6/754/147/25
Справа № 2-н-407/09
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Панченко О.М.,

секретаря судових засідань - Сарнавського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву АТ «Державний ощадний банк України», боржник - ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 року АТ «Державний ощадний банк України», через свого представника - Кулініч О.В. звернулось до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу.

Вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Деснянському ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання судового наказу по справі №2н-470 від 11.06.2009 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь АТ «Ощадбанк» - 172 907,36 грн. боргу. Згідно інформації АСВП було встановлено, що 04.06.2018 року державний виконавець керуючись п.2 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 05.02.2020 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Деснянського РВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою в якій просило звернутись до Деснянського районного суду м.Києва з поданням про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. 25.02.2021 року, у зв`язку з відсутністю відповіді на попередне звернення, АТ «Ощадбанк» вдруге звернулося до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просило: провести заходи щодо встановлення місцезнаходження виконавчого документа, а в разі його втрати звернутись до Деснянського районного суду м. Києва з поданням про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Згідно відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, заява надійшла до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.03.2021 року. 20.09.2024 року АТ «Ощадбанк» втретє звернулося до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій просило: звернутись до Деснянського районного суду м. Києва 3 поданням про видачу дубліката втраченого виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання. 13.02.2025 року АТ «Ощадбанк» звернулося до директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із скаргою в якій просило: взяти на особистий контроль організацію та вжиття Деснянським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заходів щодо встановлення місцезнаходження виконавчого документа, а вразі його втрати отримання дублікату виконавчого документа. 08.04.2025 року до Банку від управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надійшов лист №6637/3.2-25/вх.3553/3-25 від 01.04.2025 року про те, що 04.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.2 ст. 37 Закону У країни «Про виконавче провадження» та, що матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1, з примусового виконання судового наказу №2н-470 виданого 11.06.2009 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 172 907,36 грн. знищені за закінченням терміну зберігання, визначеним Міністерством юстиції. Крім того, перевірити реєстри вхідної та вихідної кореспонденції включно по 2023 рік не вбачається за можливе, у зв`язку із закінченням строків зберігання, передбачених відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Станом на 15.04.2025 року судовий наказ No2н-470 виданий 11.06.2009 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 172 907,36 грн. до АТ «Ощадбанк» не повертався. Втрата оригіналу судового наказу №2н-470 виданого 11.06.2009 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 172 907,36 грн. позбавляє стягувача можливості пред`явити його до примусового виконання повторно.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.06.2009 Деснянським судом міста Києва видано судовий наказ № 2н-470/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерського відділення №3715, яка знаходиться в м.Києві, вул. Пушкінська, 45/2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 172 013 грн.61 коп., а також суму судового збору у розмірі 850 грн. та 43 грн.75 коп. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Судовий наказ набрав чинності 03.08.2009 року, строк пред`явлення його до виконання 3 роки.

24.09.2015 було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання судового наказу від 11.06.2009 № 2н-470/09.

04.06.2018 судовий наказ від 11.06.2009 № 2н-470/09 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відомостей АСВП станом на 12.05.2025 вищевказаний судовий наказ на примусовому виконанні не перебуває.

08.04.2025 року до Банку від управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надійшов лист за №6637/3.2-25/вх.3553/3-25 від 01.04.2025 року з якого вбачається, що 04.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.2 ст. 37 Закону У країни «Про виконавче провадження» та, що матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1, з примусового виконання судового наказу №2н-470 виданого 11.06.2009 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 172 907,36 грн. знищені за закінченням терміну зберігання, визначеним Міністерством юстиції. Крім того, перевірити реєстри вхідної та вихідної кореспонденції включно по 2023 рік не вбачається за можливе, у зв`язку із закінченням строків зберігання, передбачених відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на час винесення судового наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на час винесення судового наказу) накази, що видаються судами, є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого документа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання.

На час видачі судового наказу у цій справі (15.02.2010) діяв Закон України "Про виконавче провадження" у статті 21 якого було передбачено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що "єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду".

Судом встановлено факт втрати судового наказу від 11.06.2009 № 2н-470/09, оскільки він відсутній у стягувача та в органі державної виконавчої служби, що свідчить про те, що його було втрачено.

Проте, оскільки 04.06.2018 судовий наказ від 11.06.2009 № 2н-470/09 був повернутий стягувачу, то перебіг строку пред`явлення його до виконання починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Перебіг строку пред`явлення судового наказу до виконання починається заново з наступного дня після його повернення та тривав до 05.06.2021.

Враховуючи наведене, суд вважає, що строк пред`явлення судового наказу до виконання сплив, з клопотанням про його поновлення стягувач не звертався, а тому у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 433 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого документа - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 13.05.2025 року

Суддя О.М. Панченко