Справа № 482/473/24
Провадження № 2/487/418/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г. за участю секретаря судового засідання Шульга В.А. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК`КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 року Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №2175243 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.07.2021 у розмірі 29840,00 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (даліЦПК України), з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Судом встановлено, що 25.07.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2175243 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту - 10000,00 гривень, дата надання кредиту - 25.07.2021 , строк кредиту - 15 днів до повного виконання зобов`язання, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день .

Строк кредиту становить 30 днів, дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.3 Кредитного договору).

Відповідно до довідки ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №2175243 від 25.07.2021 ідентифікований ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» №3489 від 30.11.2023, який адресований ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна», вбачається, що було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 10000,00 грн.

Як вбачається із паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Графіку платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2175243 відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту, про що свідчить його підпис шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Судом також встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, заборгованість ОСОБА_1 за договором №2175243 від 25.07.2021 становить 29840,00 грн., з яких залишок по тілу кредиту - 10000,00 грн., залишок по відсотках 19840,00 грн..

Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини.

Згідно пункту 1.2. вказаного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників.

Пунктом 6.1. договору факторингу встановлено, що у відповідності до умов цього договору клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, складає (відсутня інформація) станом на дату підписання сторонами цього договору.

Згідно підпункту 6.2.3. пункту 6.2. договору факторингу права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору. В разі невиконання фактором вимог пункту 7.2 договору, договір вважається неукладеним.

Пунктом 7.2 договору факторингу встановлено, що фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказанав пункті 7.1 цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору.

В пункті 7.1 договору факторингу зазначено, що розмір ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, яку фактор сплачує клієнту становить (сума відсутня) грн.

Відповідно до пункту 7.3 договору факторингу днем здійснення оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта.

Згідно з частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 516ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).

Згідно з частиною шостою статті 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою та сьомою статті 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача посилався на те, що між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу, яким ТОВ «Займер» передало своє право вимоги позивачу.

Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача згідно укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року.

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021року, в реєстр включена інформація щодо боржника ОСОБА_1 , номер договору 2175243, дата укладення договору 25.07.2021 року, дата закінчення договору 09 серпня 2021 року, загальна сума заборгованості 29840,00 грн., з яких: 10000,00 грн залишок по тілу кредиту, 19840,00 грн залишок по відсотках.

Водночас, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження оплати ним на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» ціни за придбання прав вимоги (ціни продажу) за договором факторингу№ 02-24122001 від 24.12.2021року, після здійснення якої право вимоги вважається відступленим фактору.

Отже, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ним набуто право вимоги до відповідача на умовах, визначених договором факторингу №02-24122001 від 24.12.2021року, а відтак - що його майнове право порушено і підлягає судовому захисту.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами частини 4 статті 12 ЦПК України.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями частини 7 статті 81 ЦПК України.

Відповідно до статті 83ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФК«Кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.Г. Нікітін