Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5165/25 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 77 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №295/5165/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень та їх скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомирі від 17 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у якому просив визнати незаконним наказ від 14.01.2025 за №64-ос/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та скасувати його, визнати незаконним наказ від 14.01.2025 за №67-ос/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та скасувати його, визнати незаконним наказ від 14.01.2025 за №68-ос/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та касувати його. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарні ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради моральну шкоду в сумі 29230,00 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомирі від 17 квітня 2025 року цивільну справу передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить її скасувати , а справу направити до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що до позовної заяви було додано реєстраційний номер облікової картки платника податків та копію паспорта. Із наданих документів вбачається, що місце реєстрації позивача з 15.06.1990 року по АДРЕСА_1 , що відноситься до Богунського району м. Житомира. Відповідно з реєстру територіальної громади №2025/005257163 також вказано місцем проживання вищевказана адреса. Відповідно до ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Передаючи справу на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира суд першої інстанції виходив з того, що згідно відповіді №1299417 від 17.04.2025 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на запит суду, місцезнаходження юридичної особи відповідача Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради за адресою: 10002, м. Житомир, вул. Червоного хреста, будинок 3, тобто на території Корольовського району м. Житомира.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), правила альтернативної підсудності (стаття 28), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу.

Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян.

Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають із трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень та їх скасування.

Спір між сторонами виник із трудових правовідносин, так як позивач перебуває у трудових відносинах із Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради, згідно трудової книжки останнього.

Отже, спір, який ініціював ОСОБА_1 , безпосередньо пов`язаний з порушенням трудових прав, а саме накладення на позивача дисциплінарних стягнень.

Верховний Суд в ухвалі від 02 липня 2018 року у справі № 552/9770/14-ц (провадження № 61-36739 ск18) вказав на те, що право вибору між судами, яким згідно із загальним правилом підсудності цивільних справ і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

А відтак, виходячи з вимог позову та його обґрунтування, позивач відповідно до положень ч.1 ст. 28 ЦПК України правомірно пред`явив свій позов за місцем свого проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про підсудність зазначеної справи Корольовському районному суду м.Житомира

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, що регулює підсудність спору. У цьому випадку відсутні обмеження для відкриття провадження у зазначеному спорі Богунським районним судом м. Житомира.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі 9зп).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, встановленим законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин оскаржувана ухвала, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді