Справа № 650/1913/25
провадження № 2/650/1519/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить розірвати: Договір оренди земельної ділянки згідно Договору оренди № 4АА71600001 від 19.01.2007 року, Договору оренди № 9804626 від 10.02.2015 року, та Договору оренди № 3945114 від 16.12.2013 року; Додаткові угоди №1700004-3., №1700004-2., №1700004-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року, 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастрові номери :04:015:0012., :04:016:0013. Додаткові угоди №1700012-3, №1700012-2, №1700012-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року, 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастровий номер :04:031:0007; Додаткові угоди №1700013-3., №1700013-2., №1700013-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року., 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастровий номер :02:001:0001, які укладені між громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (), предметом якої є земельні ділянки площею 9,3200 га, 0,4869 га, 9,8063 га, 9,807 га кадастрові номери :04:015:0012, :04:016:0013, :04:031:0007, :02:001:0001, які розташовані в межах території Новокубанської сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області.

В обґрунтування позову позивач зазначив такі доводи та обґрунтування.

Позивачка є власником земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 03.04.2003 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право власності. Земельні ділянки мають кадастрові номери :04:015:0012, :04:016:0013, :04:031:0007, :02:001:0001, площею 9,3200 га, 0,4869 га, 9,8063 га та 9,8070 га відповідно, і розташовані в Херсонській області, Бериславському (Великоолександрівському) районі, в межах території Новокубанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, відповідач по справі) укладено додаткові угоди №1700004-3, №1700004-2, №1700004-7 до договору оренди землі №АА71600001 від 19.01.2007 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року. Предметом договору оренди є земельні ділянки з кадастровими номерами :04:015:0012 та :04:016:0013, площею 9,3200 га та 0,4869 га, розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Також 28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між тими ж сторонами укладено додаткові угоди №1700012-3, №1700012-2, №1700012-7 до договору оренди землі №9804626 від 10.02.2015 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:031:0007, площею 9,8063 га, яка також розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Новокубанської сільської ради.

Крім того, 28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між сторонами укладено додаткові угоди №1700013-3, №1700013-2, №1700013-7 до договору оренди землі №3945114 від 16.12.2013 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0001, площею 9,8070 га, розташованої в адміністративних межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області за межами населеного пункту.

Згідно з п. 2.1 додаткових угод до вказаних договорів оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду зазначені земельні ділянки, що належать позивачці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 3.1 зазначених додаткових угод, строк дії договорів встановлено до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року.

Згідно з п. 4.1 додаткових угод, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,09% (на момент 2019 року) та 10,00% (на момент 2021 року) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди. Угодами визначено конкретні суми орендної плати: 315707,75 грн, 350786,38 грн та 350786,38 грн відповідно.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється без урахування індексів інфляції (п. 4.3, 4.4 додаткових угод).

Згідно з п. 4.4 і 4.5 додаткових угод, орендна плата має вноситися до 31 грудня кожного року. Орендар перераховує кошти на банківський рахунок орендодавця або у комбінованій формі за вибором орендодавця.

Відповідно до п. 12.1, 12.2, 12.3 додаткових угод, дія договорів припиняється у разі: закінчення строку, на який їх укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності; ліквідації юридичної особи орендаря; з інших підстав, визначених законом; а також шляхом розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

Позивачка вважає, що у цьому випадку додаткові угоди до зазначених договорів оренди земельних ділянок, які вона підписувала особисто, підлягають розірванню з огляду на таке.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, які встановлюються згідно з Податковим кодексом України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі.

За умовами договорів орендна плата мала вноситися у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Однак, всупереч цим положенням, позивачка не отримала орендну плату від відповідача за 2022, 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем зобов`язань за чинними договорами оренди щодо сплати орендної плати.

Оскільки має місце факт систематичної несплати орендної плати протягом строку дії договорів, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договорів оренди землі, наявні достатні правові підстави для їх розірвання.

Відзив на позов не надійшов.

На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до вимог частини шостої статті 128 ЦПК України.

Зважаючи на вказані обставини, керуючись статтею 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився на судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи суд дійшов таких висновків.

Позивачка є власником земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 03.04.2003 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право власності. Земельні ділянки мають кадастрові номери :04:015:0012, :04:016:0013, :04:031:0007, :02:001:0001, площею 9,3200 га, 0,4869 га, 9,8063 га та 9,8070 га відповідно, і розташовані в Херсонській області, Бериславському (Великоолександрівському) районі, в межах території Новокубанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, відповідач по справі) укладено додаткові угоди №1700004-3, №1700004-2, №1700004-7 до договору оренди землі №АА71600001 від 19.01.2007 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року. Предметом договору оренди є земельні ділянки з кадастровими номерами :04:015:0012 та :04:016:0013, площею 9,3200 га та 0,4869 га, розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Також 28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між тими ж сторонами укладено додаткові угоди №1700012-3, №1700012-2, №1700012-7 до договору оренди землі №9804626 від 10.02.2015 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:031:0007, площею 9,8063 га, яка також розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Новокубанської сільської ради.

Крім того, 28.02.2018 року, 05.03.2019 року та 12.11.2021 року між сторонами укладено додаткові угоди №1700013-3, №1700013-2, №1700013-7 до договору оренди землі №3945114 від 16.12.2013 року, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0001, площею 9,8070 га, розташованої в адміністративних межах Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області за межами населеного пункту.

Згідно з п. 2.1 додаткових угод до вказаних договорів оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду зазначені земельні ділянки, що належать позивачці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 3.1 зазначених додаткових угод, строк дії договорів встановлено до 30.11.2025 року, 30.11.2029 року та 31.12.2032 року.

Згідно з п. 4.1 додаткових угод, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить:

КН :04:015:0012 315?707,75 грн, орендна плата 31?570,78 грн/рік;

КН :04:016:0013 350?786,38 грн, орендна плата 35?078,64 грн/рік;

КН :04:031:0007 350?786,38 грн, орендна плата 35?078,64 грн/рік;

КН :02:001:0001 350?786,38 грн, орендна плата 35?078,64 грн/рік.

Загальна річна орендна плата становить:

31?570,78 + 35?078,64 + 35?078,64 + 35?078,64 = 136?806,70 грн.

Загальна сума несплаченої орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки становить:

136?806,70 ? 3 = 410?420,10 грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється без урахування індексів інфляції (п. 4.3, 4.4 додаткових угод).

Згідно з п. 4.4 і 4.5 додаткових угод, орендна плата має вноситися до 31 грудня кожного року. Орендар перераховує кошти на банківський рахунок орендодавця або у комбінованій формі за вибором орендодавця.

Відповідно до п. 12.1, 12.2, 12.3 додаткових угод, дія договорів припиняється у разі: закінчення строку, на який їх укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності; ліквідації юридичної особи орендаря; з інших підстав, визначених законом; а також шляхом розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

Позивачка вважає, що у цьому випадку додаткові угоди до зазначених договорів оренди земельних ділянок, які вона підписувала особисто, підлягають розірванню з огляду на таке.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, які встановлюються згідно з Податковим кодексом України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі.

За умовами договорів орендна плата мала вноситися у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Однак, всупереч цим положенням, позивачка не отримала орендну плату від відповідача за 2022, 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем зобов`язань за чинними договорами оренди щодо сплати орендної плати.

Оскільки має місце факт систематичної несплати орендної плати протягом строку дії договорів, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договорів оренди землі, наявні достатні правові підстави для їх розірвання.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 29.04.2025 року, позивачка не отримувала доходів від ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним.

Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору).

Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.

Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення.

Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року).

У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.

Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на вищевказані обставини, відповідно до Договору оренди землі, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки.

Сума заборгованості за земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0012 становить 31?570,78 грн ? 3 роки = 94?712,34 грн; за земельну ділянку з кадастровим номером :04:016:0013 35?078,64 грн ? 3 роки = 105?235,92 грн; за земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0007 35?078,64 грн ? 3 роки = 105?235,92 грн; за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0001 35?078,64 грн ? 3 роки = 105?235,92 грн.

Загальна сума заборгованості за всіма договорами оренди становить: 94?712,34 грн + 105?235,92 грн + 105?235,92 грн + 105?235,92 грн = 410?420,10 грн.

Отже, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав.

Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, позивач послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості та Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 29.04.2025 року.

Відповідач не скористався своїм правом надати докази сплати або пояснити причини невиконання зобов`язань, що відповідно до частини першої статті 617 ЦК України покладає на нього обов`язок доведення наявності обставин непереборної сили. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що орендна плата за вказані роки відповідачем не сплачувалася, а зобов`язання за договором оренди землі не виконано.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором оренди з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин. Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за користування майном лише за умови, що його використання стало неможливим через обставини, за які він не відповідає.

Водночас відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовані земельні ділянки у своїй господарській діяльності. Зокрема, матеріали справи не містять жодних доказів того, що вказані земельні ділянки не могли бути використані за їх цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, та не надав жодних доказів причинно-наслідкового зв`язку між веденням бойових дій і неможливістю обробітку зазначених земельних ділянок.

Крім того, загальне посилання на воєнний стан або лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року не є достатніми підставами для безумовного звільнення від виконання зобов`язань, оскільки такий лист носить загальний характер і не містить ідентифікації конкретного зобов`язання відповідача. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема висновків Верховного Суду у справах № 910/8580/22, № 910/14244/20 та інших, сторони, що посилаються на форс-мажор, повинні довести його наявність у конкретному випадку та безпосередній вплив на виконання їхніх зобов`язань.

Таку саму позицію із вказаних питань підтримує і колегія суддів Херсонського апеляційного суду, що має відображення у постанові від 11 березня 2025 року № 650/4366/24, постанові від 08 квітня 2025 року № 650/1547/24, постанові від 09 квітня 2025 року № 650/1548/24, а також колегія суддів Верховного Суду, що має відображення у постанові від 23 квітня 2025 року № 916/5400/23.

Отже, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельних ділянок та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення його від орендної плати відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки згідно Договору оренди № 4АА71600001 від 19.01.2007 року, Договору оренди № 9804626 від 10.02.2015 року, та Договору оренди № 3945114 від 16.12.2013 року.

Розірвати Додаткові угоди №1700004-3., №1700004-2., №1700004-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року, 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастрові номери :04:015:0012., :04:016:0013. Додаткові угоди №1700012-3, №1700012-2, №1700012-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року, 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастровий номер :04:031:0007,

Розірвати Додаткові угоди №1700013-3., №1700013-2., №1700013-7 до Договору оренди від 28.02.2018 року., 05.03.2019 року, та 12.11.2021 року, Кадастровий номер :02:001:0001, які укладені між громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (), предметом якої є земельні ділянки площею 9,3200 га, 0,4869 га, 9,8063 га, 9,807 га кадастрові номери :04:015:0012, :04:016:0013, :04:031:0007, :02:001:0001, які розташовані в межах території Новокубанської сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл, Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ., АДРЕСА_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 травня 2025 року.

Суддя: __________________ О.О. Сікора