УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 202/1865/15

провадження № 61-5420ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», стягувач - Акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник - ОСОБА_1 , про заміну стягувача його правонаступником

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору удаваним правочином, про визнання іпотечного договору недійсним,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» (далі - ТОВ «Інком-Фінанс») звернулось до суду із заявою, у якій просило замінити стягувача з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі -

АТ «УкрСиббанк») його правонаступником ТОВ «Інком-Фінанс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі № 202/1865/15-ц про солідарне стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська

від 13 вересня 2024 року заяву ТОВ «Інком-Фінанс» задоволено. Замінено стягувача АТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Інком-Фінанс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі

№ 202/1865/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 13 жовтня

2006 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трофименка В. В. на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року задоволено частково.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Замінено стягувача АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Інком-Фінанс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі

№ 202/1865/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року.

25 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року.

Посилаючись на неправильне застосування апеляційним норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржену постанову апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 202/1865/15 у зв`язку із об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а саме справи № 752/6488/25, проте апеляційним судом не було постановлено ухвали за результатом розгляду цього клопотання, а в усній формі, без обґрунтування прийнятого рішення, було незаконно відмовлено у його задоволенні, що відображено у протоколі судового засідання.

Заявник наголошує, що підставою для ініціювання клопотання про зупинення провадження у справі № 202/1865/15 стало те, що ним подано позов про визнання недійсним договору факторингу № 29/09/5/2023, укладеного

29 вересня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Інком-Фінанс» та ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року відкрито провадження у справі за цим позовом (справа № 752/6488/25). Оскільки предметом розгляду справи № 752/6488/25 є визнання недійсним договору факторингу № 29/09/5/2023, укладеного 29 вересня 2023 року між

АТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Інком-Фінанс», який був предметом дослідження під час вирішення питання щодо заміни стягувача, існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а саме справи № 752/6488/25, під час якої будуть встановлені факти, що матимуть преюдиційне значення

Також звертає увагу, що ТОВ «Інком-Фінанс» при поданні заяви про заміну стягувача не було дотримано вимог частини другої статті 183 ЦПК України, що має наслідком залишення такої заяви без розгляду та її повернення заявнику.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України);

(в) факторингу (глава 73 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, підставою для процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У розглядуваній справі судами встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі № 202/1865/15 позов

ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року в розмірі 21 668,32 доларів США (475 917,63 грн згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17 липня

2015 року), з яких: 19 556,38 доларів США кредитна заборгованість;

2 111,94 доларів США заборгованість по процентам. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму нарахованої пені за неналежне виконання умов кредитного договору № 0

від 13 жовтня 2006 року у розмірі 9 393,47 грн.

22 листопада 2021 року постановою головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за виконавчим листом № 202/1865/15-ц, виданим 06 грудня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо боржника ОСОБА_1

29 вересня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Інком-Фінанс» укладено договір факторингу № 29/09/5/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Інком-Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з

АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Інком-Фінанс».

Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані доводи заявника щодо необхідності оформлення окремим документом ухвали апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

За змістом частини п`ятої статті 259 ЦПК України ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Отже, чинним ЦПК України передбачено можливість постановлення ухвал без оформлення окремого документа з одночасним зазначенням про це в протоколі судового засідання, що й було зроблено апеляційним судом у судовому засіданні 26 березня 2025 року.

Відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 дійшла висновку, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі

№ 2-1383/2010 вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Сам по собі факт подання ОСОБА_1 позовної заяви про визнання недійсним договору факторингу № 29/09/5/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року, укладеного

29 вересня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Інком-Фінанс», та відкриття судом провадження у справі за цим позовом, не спростовує презумпцію правомірності правочину щодо відступлення права вимоги.

З приводу доводів заявника щодо допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів враховує, що апеляційний суд скасував ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська

від 13 вересня 2024 року, прийнявши власне судове рішення по суті поданої заяви. Вочевидь подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 був ознайомлений як зі змістом заяви ТОВ «Інком-Фінанс», так і з результатами її розгляду районним судом.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року у справі № 202/1865/15.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников