Справа № 344/3988/22
Провадження № 22-з/4808/49/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Девляшевський
13 травня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суду складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Максюти І.О., Пнівчук О.В.,
секретаря Кузів А.В.,
з участю позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, стягнення пені, відшкодування матеріальних збитків та стягнення майнової шкоди,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення виконання договору скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 пені за прострочення виконання договору задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 82 161,40 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2025 року - без змін.
14 квітня 2025 року представницею фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
Заява обґрунтована тим, що під час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, понесені її довірителем на правову допомогу в апеляційному суді в розмірі 20 000,00 грн.
У своєму запереченні ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судових витрат на правову допомогу є завищеним, необґрунтованим та неспівмірним. Вважає, що оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги, стягнувши пеню на користь позивача, підстави для покладення витрат на правову допомогу на іншу сторону відсутні.Також, на думку позивача, витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн є необґрунтованими, оскільки участь представника відповідача обмежувалася лише поданням відзиву, зміст якого по суті дублює аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, а також участю у трьох судових засіданнях, що не свідчить про надмірний обсяг або складність наданих правничих послуг.
Вважає також, що вартість правничих послуг є явно завищеною у порівнянні із середнім рівнем заробітної плати в Україні. Враховуючи, що адвокат постійно супроводжує діяльність відповідача та є обізнаним зі змістом і характером спору, обсяг необхідної роботи був обмеженим. Крім того, відповідач не надав належних доказів фактичної оплати послуг адвоката, що також виключає можливість відшкодування таких витрат за рахунок позивача. Відтак просив відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.
В судове засідання представниця заявника не з`явилась, просила вирішити клопотання у її відсутності та відсутності свого довірителя.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти заявленої представницею позивача суми на відшкодування витрат на правову допомогу.
Зазначив, що правова позиція позивача була сталою і не змінювалась протягом розгляду спору у суді першої та апеляційної інстанцій. Адвокат надавав правову допомогу також в місцевому суді, а отже був обізнаний з матеріалами справи, а правова допомога була неякісною. За наведених обставин вважав, що відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що у відзиві на апеляційну скаргу, поданим представницею відповідача Маркович А.М зазначено, що ФОП ОСОБА_2 поніс витрати на надання професійної правничої допомоги при розгляді судом апеляційної інстанції справи № 344/3988/22 у розмірі 20 000 грн. Детальний опис наданих послуг адвокатом, акт виконаних робіт та інші підтверджуючі розміру судових витрат докази будуть подані до суду у відповідності довимог ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що до закінчення судових дебатів у справі буде зроблено відповідну заяву.
До відзиву додані ордер №13340512 від 22 січня 2025 року, додатковий договір №3 до договору про надання правової допомоги №05/09 від 22 січня 2025 року та докази направлення відзиву апелянту.
08 квітня 2025 року прийнята постанова Івано-Франківського апеляційного суду по суті спору.
14 квітня 2025 року представниця ФОП ОСОБА_2 звернулась з клопотанням (заявою), в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн при представленні інтересів у Івано-Франківському апеляційному суді, до якого додала:
ордер №13340512 від 22 січня 2025 року,
додатковий договір №3 до договору про надання правової допомоги №05/09 від 22 січня 2025 року,
звіт від 10 квітня 2025 року про виконану роботу за договором про надання правової допомоги №05/09 від 05.09.2022 та додатковим договором №3 до договору про надання правової допомоги №05/09 від 22 січня 2025 року, в якому у графі опис послуг вказано - опрацювання апеляційної скарги та актуальної судової практики Верховного Суду, релевантної до спірних відносин тривалістю 04 год, підготовка та подача відзиву тривалістю 5 год, участь у трьох судових засіданнях, загальною вартістю 20 000,00 грн,
рахунок-фактура №10-04/01 від 10 квітня 2025 року про оплату ФОП ОСОБА_2 адвокату Маркович А.М. 20 000,00 грн за надану правову допомогу.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але тільки за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 460/4511/16-ц).
Таким чином, причини неможливості до закінчення судових дебатів подати докази на підтвердження судових витрат колегія вважає поважними. Такі докази сторона подала на протязі п`яти днів після винесення постанови.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та адвокат Маркович А.М. у додатковому договорі №3 до договору про надання правової допомоги №05/09 від 22 січня 2025 року погодили, що вартість правової допомоги (гонорар) за представництво прав та інтересів клієнта адвокатом при розгляді судом апеляційної інстанції справи №344/3988/22 складає 20 000,00 грн.
Як вбачається зі звіту від 10 квітня 2025 року про виконану роботу за договором про надання правової допомоги №05/09 від 05.09.2022 та додатковим договором №3 до договору про надання правової допомоги №05/09 від 22 січня 2025 року опрацювання апеляційної скарги та актуальної судової практики Верховного Суду, релевантної до спірних відносин тривало 04 год, підготовка та подача відзиву - 5 год, а також адвокат брала участь у трьох судових засіданнях. Загальна вартість правової допомоги за період з 22.01.2025 до 08.04.2025 включно становить 20 000,00 грн.
Як вбачається з копії рахунку-фактури №10-04/01 від 10 квітня 2025 року ФОП ОСОБА_2 сплачено адвокату Маркович А.М. 20 000,00 грн за надану правову допомогу.
Стосовно заявлених до стягнення витрат суд апеляційної інстанції зазначає, що такі витрати пов`язані з розглядом справи підтверджуються належними доказами, зокрема складеними адвокатом відзивом на апеляційну скаргу, протоколами судового засідання від 11 та 27 березня, а також 08 квітня 2025 року, відповідно до яких адвокат Маркович А.М. брала участь в трьох судових засіданнях.
Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 08 квітня 2025 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником Морозова Д.Д. заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
Встановивши, що у суді апеляційної інстанції правничу допомогу ФОП ОСОБА_2 надавала адвокат Маркович А.М. на підставі договору про надання правової допомоги, понесення таких витрат підтверджується звітом виконаних робіт та рахунком-фактурою, з огляду на тільки часткове задоволення апеляційної скарги Кулика П.Л. суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом, апеляційний суд враховує заперечення позивача про стягнення з нього оплати правничої допомоги, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторін.
При вирішенні питання про співмірність витрат на правничу допомогу в апеляційному суді, суд бере до уваги те, що юридичний супровід справи адвокатом Маркович А.М. розпочався ще на стадії розгляду справи по суті в суді першої інстанції, що свідчить про обізнаність з матеріалами справи та наявність сформованої правової позиції. Крім того, колегія враховує принцип пропорційності розподілу судових витрат за наслідками вирішення справи та з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги Кулика П.Л. на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2024 року.
Відтак, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, принципу пропорційності розподілу судових витрат, обсягу виконаної адвокатом роботи, заперечення сторони позивача щодо їх відшкодування, колегія суддів вважає, що зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у 20 000,00 грн є неспівмірним з наданими стороні справи послугами та непропорційним відповідно до результатів розгляду справи, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника ФОП ОСОБА_2 та стягнення на його користь з ОСОБА_1 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумної необхідності цих витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви адвоката Маркович А.М. та прийняття додаткової постанови відповідно до положень статті 270 ЦПК України.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 4000 (чотири тисячі) грн на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Головуючий В.А. Девляшевський
Судді: І.О. Максюта О.В. Пнівчук
Повний текст постанови складено 15 травня 2025 року.