Справа №: 343/673/25
Провадження №: 2/343/420/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

14 травня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 343/673/25, за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- зняти арешт з належного йому рухомого майна, накладеного старшим державним виконавцем у межах виконавчого провадження №55573007;

- зобов`язати відповідача скасувати постанову про арешт майна.

У підготовче судове засідання призначене 14.05.2025 позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини своєї неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області Лутчин В.Я. від 19.01.2018 було відкрито виконавче провадження №55573007, на підставі виконавчого листа №2/350/797/2017 виданого Рожнятівським районним судом Івано - Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.04.2024 у виконавчому провадженні №55573007, було накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що на даний час виконавче провадження №555736007 відкрите.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

За правилами ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), передбачений, зокрема, ст. 195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2022, справа № 577/4541/20, провадження № 61-8240св21 зроблено висновок, що «спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, оскільки арешт на майно позивача ОСОБА_1 накладкно постановою державного виконавця в межах відкритого виконавчого провадження, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і ця справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що він має право, як сторона виконавчого провадження, звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, із скаргою, якщо вважає, що рішенням державного виконавця порушено його права.

На підставі викладеного, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. 259, 260, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у цивільній справі № 343/673/25, за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна - закрити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 право звернення до Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області із скаргою, у разі якщо рішенням державного виконавця порушено його права.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Суддя: І.М.Андрусів