БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/653/25
Провадження № 6/730/11/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Савченко Віри Михайлівни про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, -

У С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Савченко В.М. звернулася до суду з поданням у якому просить встановити тимчасове обмеження боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за виконавчим листом №740/518/19 виданим 01.06.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» на лікування потерпілого 30182,64 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження від 29.04.2024, ВП 74877572 щодо примусового виконання виконавчого листа №740/518/19 від 01.06.2021 виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького». Державним виконавцем вживалися необхідні заходи з примусового виконання судового рішення, але ОСОБА_1 свідомо ухиляється від його виконання, з початку відкриття виконавчого провадження ніяких дій на погашення заборгованості не вчинив, на вимогу державного виконавця не з`явився, ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі. Подання підтримує та просить його задовільнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що на виконанні Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного управління Міністерства юстиціїзнаходиться виконавче провадження ВП №74877572 від 29.04.2024 з примусового виконання виконавчого листа №740/518/19 виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 01.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 у дохід місцевого бюджету на відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 30182,64 грн.(а.с. 9-10).

Згідно з матеріалами справи, вжиті державним виконавцем заходи щодо примусового виконання рішення виявилися безрезультатними, державним виконавцем не було встановлено майна чи доходів, на які можливо було б звернути стягнення. У процесі вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника, отримана інформація щодо джерел його доходів та наявності майна у боржника, що підтверджується постановою про арешт коштів боржника від 29.04.2024, інформацією про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, інформацією ДПС України про відсутність доходів у ОСОБА_1 , інформацією ПФУ про наявність пенсії розмір якої становить 3028,00 грн., а також інформацією про те, що останній не перетинав державного кордону України. Згідно з Актом про неможливість стягнення від 06.04.2025, майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє.(а.с. 8, 11-14).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.(п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналіз вищезазначених норм вказує на те, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Крім того, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з відповідним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за виконавчим листом №740/518/19 виданим 01.06.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області. У зв`язку з тим, що останній не з`явився на вимогу дердавного виконавця, декларацію про майно та доходи не пода, умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Проте, до матеріалів подання не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, зокрема, що він хоча б обізнаний про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, зокрема доказів направлення йому відповідних викликів до державного виконавця в порядку передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не пов`язуються прямо із обсягом здійснення виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, законодавчих перешкод для одночасного застосування різних заходів із метою виконання рішення суду немає, а відповідні факти оцінюються в сукупності в кожному конкретному випадку з урахуванням дійсних обставин виконавчого провадження, дій (бездіяльності) боржника тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Таким чином, саме на останнього покладається тягар доказування, оскільки особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до п.14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, а у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, - звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

До подання державного виконавця не долучені докази на підтвердження повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання ним викликів до державного виконавця. Доводи державного виконавця, що боржник ухиляється від виконання рішення суду ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки, відсутні відомості про те, що останній був належним чином повідомлений про такі виклики.

Посилання державного виконавця у поданні на наявність у боржника невиконаних зобов`язань як підставу тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України не заслуговують на увагу, оскільки, законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Враховуючи, що матеріали подання не містять доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за виконавчим листом №740/518/19 виданим Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 01.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 витрат на стаціонарне лікування потерпілого, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Державний виконавець не позбавлений можливості повторно звернутися поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за наявності для цього підстав.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Савченко Віри Михайлівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Данько