Справа № 750/6235/25
Провадження № 2/750/1949/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з п.п.41-42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, визначено перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про правоволодіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно-предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) також зазначила, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Із матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спір між сторонами виник з приводу оренди земельної ділянки, площею 0,60 га, кадастровий номер :04:000:0615, розташованої на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що є територіальною юрисдикцією Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

За таких обставин, дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Таким чином, судом, встановленим законом для розгляду вказаної справи, є Чернігівський районний суд Чернігвської обалсті, у зв`язку з чим справу належить передати на його розгляд.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 30, 31, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

передати матеріали цивільної справи № 750/6235/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВІЛДФРУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати на розгляд до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку, встановленому статтею 354 ЦПК України.

Суддя