Справа № 481/1930/24
Провадж.№ 2/481/67/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

12.05.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., з участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кирдан А.В. ( в режимі відеоконференції) розглянувши в залі суду міста Новий Буг, Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №4845, про визнання права власності на транспортний засіб,

Установив:

19.11.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" , третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №4845 , за яким позивач просив ухвалити судове рішення про визнання за ним права власності на транспортний засіб придбаний за договором фінансового лізингу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 06 червня 2019 року між позивачем та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» було укладено Договір фінансового лізингу №NKN1A!00000442. Предметом зазначеного договору (предметом лізингу) є транспортний засіб Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого на момент укладання договору складала 355 200 грн.

Відповідно до п.14.2 ст.14 Договору фінансового лізингу №NKN1A!00000442 від 06.06.2019 року строк лізингу складає 60 місяців (до 04.06.2024 року).

Позивачем у повному обсязі та своєчасно сплачені відшкодування вартості та відсотки за користування предметом лізингу згідно з Додатком №2 до Договору фінансового лізингу №NKN1A!00000442 від 06.06.2019 року.

19 липня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» надав Лист про повне виконання зобов`язань за Договором фінансового лізингу №NKN1A!00000442 від 06.06.2019 року та пакет документів щодо переоформлення автомобіля Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 на моє ім`я.

Згідно Договору №б/н купівлі-продажу предмету лізингу від 19.07.2024 року, п.3 Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу №NKN1A!00000442 від 19.07.2024 року та Акту приймання-передачі транспортного засобу №NKN1A!00000442 від 19.07.2024 року, транспортний засіб Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 передано позивачу у власність.

Разом з тим, 08 листопада 2024 року на звернення позивача до територіального сервісного центру №4845 в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) отримано Роз`яснення №31/30/4845/Г-5077-3172-2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у перереєстрації оскаржуваного автомобіля із підстав того, що на 08.11.2024 АТ КБ «ПриватБанк» () знаходиться в «Єдиному реєстрі боржників».

У зв`язку із вище зазначеним позивач не має можливості оформити на своє ім`я документи (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) про право власності на вище вказаний транспортний засіб, чим порушені його права, оскільки ним умови договору фінансового лізингу виконані у повному обсязі та своєчасно.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.11.2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

17.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника АТ КБ «ПриватБанк» в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову. Банком не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, всі документи, які були необхідні для перереєстрації автомобілів з боку Банку було підписано і передано позивачу. Судова практика стосовно моменту переходу права власності на автомобіль сформована в тій частині, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту передачі майна від відчужувача до набувача, що в даній справі це мало місце і не заперечується Сторонами по справі. Як вбачається з позовної заяви, саме третьою особою відмовлено позивачу у перереєстрації права власності на транспортний засіб, таким чином державний орган не визнав право власності Позивача на підставі поданих документів. В цей час, факт такої відмови жодним чином не спростовує чинність поданих документів та факт переходу права власності. Частинами 2, 6 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що «лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу. Об`єкт фінансового лізингу не може бути конфісковано, на нього не може Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.01.2025 7 бути накладено арешт третіми особами у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача, крім випадків, встановлених законом.» Перереєстрація права власності на користь лізингооодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою, бо у вказаних правовідносинах основним є виконання умов договору фінансового лізингу та передання майна. В даному випадку, перереєстрація транспортного засобу мала відбутись на підставі Договору фінансового лізингу. Складові права власності, як право володіння і користування транспортним засобом з дня укладення договору знаходились в компетенції лізінгоодержувача. І лише остання складова - правомочність щодо розпорядження майном перейшла в момент підписання акту приймання -передачі.

10.12.2024 року представник третьої особи Територіального сервісного центру МВС 4845, подав до суду письмові пояснення, згідно з якими 06.06.2019 року за АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відбулась реєстрація ( перереєстрація) транспортного засобу Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у ТСЦ МВС № 4841. Таким чином на теперішній час власником є АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На території України встановлюється єдина процедура державної реєстрації( переєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Порядком державної реєстрацїї (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (зі змінами) (далі - Порядок реєстрації). Відповідно до п. 2 Порядку реєстрації, цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють експлуатують їх. Таким чином, проведення реєстрації (перереєстрації) чи будь-яких інших реєстраційних дій з ТЗ можуть бути проведені лише у відповідності з вказаним Порядком реєстрації. У п. 8 Порядку реєстрації міститься визначений перелік підстав для реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, до якого відноситься і копія рішення суду. Пунктом 11 Порядку реєстрації обумовлено, що державна реєстрація транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду. Таким чином, якщо позивачем буде представлено до сервісного центру МВС рішення суду із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, реєстраційна операція буде проведена за загальними вимогами Порядку реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Додатково пояснив, що на даний час він не є повноцінним власником автомобіля, оскільки він не може ним розпорядитись. І саме через дії відповідача він позбавлений на даний час можливості перереєструвати транспортний засіб за собою, оскільки той надав йому неякісну послугу. Результатом їх договірних відносин мала відбутися саме перереєстрація автомобіля Volkswagen Passat за позивачем, однак цього не відбулось через дії банку, який знаючи, що перебуває у реєстрі боржників, все ж таки уклав договір із позивачем, не попередивши про можливі наслідки.

При цьому позивач вважає що третя особа ТСЦ діяла в межах правового поля, коли надала відмову у перереєстрації.

Представник відповідача Кирдан А.В. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав вказаних в відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгул справи без їх участі, з урахуванням наданих письмових пояснень.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2019 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір фінансового лізингу № NKN1A!00000442 ( а.с.11-20).

Відповідно до додатку 1 до договору фінансового лізингу № NKN1A!00000442 специфікації майна, відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого на момент укладання договору складала 355 200 грн.

Відповідно до пункту 2.2. договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплатити лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця з виконанням договору, на умовах цього договору.

По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов договору.

19.07.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачем та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по договору фінансового лізингу № NKN1A!00000442 від 06.06.2019 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі платежі за договором лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки Volkswagen Passat, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.

Крім того 19.07.2024 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавцем) та позивачем (покупцем) укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу.

Відповідно до пункту 1.1. цього договору, у зв`язку із повним розрахунком між покупцем та продавцем лізингу (автомобіль марки Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 ) шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар (Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 ), а покупець зобов`язується прийняти його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пункту 2.3 договору купівлі-продажу предмету лізингу покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я.

06.06.2019 року, складено акт приймання-передачі транспортного засобу марки Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1

Позивач звернувся до Регіонального сервісного центру з метою перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте 08.11.2024 року отримав відмову з посиланням на те, що станом на 08.11.2024 року в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», проведення перереєстрації не є можливим (а.с.5).

Судом встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Судом встановлено, що сторонами виконано умови договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , мало перейти до позивача з 19.07.2024 року, проте перереєструвати вказаний автомобіль на ім`я позивачу не виявилось можливим.

Єдиною підставою для відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу стало те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться у Єдиному реєстрі боржників.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 34 Закону №3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 №1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Системний аналіз правових норм свідчить про те, що укладений та оформлений безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності його адміністратора договір купівлі-продажу транспортного засобу належним чином підтверджує правомірність його придбання, однак, при цьому слід зауважити, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі за договором купівлі-продажу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного при розгляді справи №683/2694/16-ц (провадження № 61-17988св18) про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, аналізуючи, зокрема, положення статей328,334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», зазначено що сам по собі договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у виді переходу права власності від продавця до покупця.

Отже, відповідно до пункту 8 Порядку №1388 одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу є договір фінансового лізингу.

Відповідно пункту 27 Порядку №1388, транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.

Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.

В свою чергу, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.

Водночас, згідно статті 34 Закону №3353-ХІІ, у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.

Встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком №1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана убезпечити вибуття майна такої особи боржника.

При цьому зазначені норми не перебувають у безпосередній залежності від пункту 41 Порядку №1388, яким забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця, та підлягають застосуванню безпосередньо за наявності підстав перебування власника транспортного засобу, як особи на яку зареєстровано такий транспортний засіб, в Єдиному реєстрі боржників.

У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до позивача за результатами виконання договору фінансового лізингу.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 321, 328, 392, 627, 806 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансовий лізинг», статтями 4, 12-13, 81-82, 89, 141, 258-259, 263-266, 352, 354-355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №4845, про визнання права власності на транспортний засіб, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль загальний седан В, Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_1 , колір чорний, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 зареєстрований на АТ КБ «ПриватБанк», реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.05.2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_1 );

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, 01001,

третя особа - Територіальний сервісний центр МВС № 4845, , (адреса місцезнаходження: Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 05).

Суддя