Справа № 456/4349/24
Провадження № 2/456/201/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/4349/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 , про визнання його таким, що втратив право на проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те що, відповідач ОСОБА_2 ,є знайомий її чоловіка. Позивач являється власником 2/4 частки квартири АДРЕСА_1 . Відповідач у спірному житлі проживав до жовтня 2012 року, а на початку жовтня 2012 року виїхав з даного житлового приміщення і з того часу жодного дня не проживає в ньому. Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування власним майном, вона позбавлена можливості оформити належним чином субсидію по оплаті за комунальні послуги. Вона бажає зняти відповідача з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання житлового приміщення та можливість в подальшому здійснювати користування без обтяжень. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не надав, повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, заяву задоволити.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з?явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України судрозглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст.81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником 2/4 квартири по АДРЕСА_2 . іншими співвласниками є ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , що вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 24.04.2001р та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2006.

В цьому житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 .

Згідно довідки №1099 від 08.08.2024, виданої КП «Управляюча компанія «Комфортний Стрий», в квартирі по АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , 1969р.н., але фактично не проживає, що встановлено актом №263 від 08.08.2024 та свідченнями свідків.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. /…/ Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З матеріалів справи вбачається, що в квартирі яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, зареєстрований відповідач, якого позивач просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, який вже тривалий час в ньому не проживає, фактичне місце проживання його невідоме.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 280 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право на користування житлом в квартирі по АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя Р. Т. Шрамко