Провадження №: 2/336/1375/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Машінтех» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача Савенко В.Г., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги №01/05-22/М від 01.05.2022, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2024 серії АІ № 1764002, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 1002510 з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути заборгованість за Договором купівлі-продажу від 08.02.2024 року у розмірі 306 558,00 гривень основного боргу, 25 699,78 гривень пені, 12 100,91 гривень інфляційних витрат, 6732,02 гривень трьох відсотків річних, 21 461,16 гривень штраф у відповідності до п. 7.4 Договору, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 588,73 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що 08.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинтех» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 24-07 на поставку обладнання, вартість якого у відповідності до п. 2.1 цього договору становить 336 588,00 грн. 09.02.2024 відповідачем здійснено часткову оплату в межах умов договору на суму 30 000,00 грн. інших платежів від покупця не надходило, що призвело до порушення умов договору строком на 118 днів. Відповідачу була направлена претензія щодо погашення заборгованості та можливості нарахування штрафних санкцій, відповідь на дану претензію не надходила. Тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 306 588,00 грн., пеню у розмірі 25 699,78 грн., інфляційні витрати у розмірі 12 100,91 грн., три відсотка річних у розмірі 6 732,02 грн., штраф у відповідності до п. 7 договору у розмірі 21 461,16 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 588,73 грн.

На підставі ухвали судді Подільського районного суду міста Києва від 12.12.2024 справу направлено за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 справу передано в провадження судді Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що 08.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Машинтех» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 24-007, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця обладнання: обжимний верстат Finn-Power Р 16 HP (у кількості 2 шт.), обжимні кулачки Р 16-10 (у кількості Зніт.), обжимні кулачки Р 16-12 (у кількості 3 щт.), обжимні кулачки Р 16-14 (у кількості 3 шт.), обжимні кулачки Р 16-16 (у кількості 3 шт.), обжимні кулачки Р 16-19 (у кількості 3 шт.), обжимні кулачки Р 16-23 (у кількості 3 шт.), обжимні кулачки Р 16-27 (у кількості 3 шт.), обжимні кулачки Р 16-31 (у кількості 3 шт.), обжимний верстат Finn-Power Р 16 HPZ (у кількості 1 шт.), а покупець зобов`язався прийняти Обладнання у власність і оплатити його на умовах договору.

Положення п. 2.1. Договору встановлюють, що загальна вартість Обладнання становить 280490,00 (двісті вісімдесят тисяч чотириста дев`яносто) гривень, в т.ч. ПДВ 56 098,00 (п`ятдесят шість тисяч дев`яносто вісім) гривень, всього з урахуванням ПДВ 336588,00 (триста тридцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень.

Згідно положень п. З.1 Договору, оплата вартості Обладнання здійснюється Покупцем протягом 180 (ста вісімдесяти) днів з моменту укладення цього Договору, шляхом перерахування коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок Продавця. Отже, Відповідач повинен був здійснити повну оплату вартості Обладнання в строк до 06 серпня 2024 року (включно).

Згідно положень п.п. 4.1.-4.2. Договору, приймання-передача Обладнання здійснюється після підписання цього Договору, якщо інше не буде визначено письмовою домовленістю Сторін, Приймання-передача Обладнання оформляється відповідним Актом приймання-передачі, що підписується відповідними представниками Покупця та Продавця у двох примірниках.

Обладнання, визначене в Договорі було передано покупцю в повному обсязі в день підписання Договору, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі Обладнання від 08 лютого 2024 року (а.с. 12).

09 лютого 2024 року Покупцем було здійснено часткову оплату за Обладнання, в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень. Після цього, жодних платежів від Покупця не надходило.

Станом на 02.12.2024 року, відповідач пропустив строки оплати вартості Обладнання на 118 днів, сума боргу відповідача (без врахування суми штрафних санкцій) становить 306588,00 (триста шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано, тому суд приходить до переконання, що відповідачем порушені умови договору.

Згідно положень п.7.3. Договору, у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобов`язань за цим Договором, покупець сплачує, за вимогою продавця, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно положень п. 7.4 Договору, у випадку прострочення оплати покупцем більше ніж 10 днів, покупець забов`язується додатково сплатити штраф ц розмірі 75 від суми заборгованості.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша ст.509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею ст.655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.04.2019 у справі №904/2164/18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 336 588,00 грн.

Жодних зауважень щодо кількості або якості поставленого товару відповідач протягом строку прийняття по кількості та якості товару на адресу позивача не заявлено.

Позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2024 року по жовтень 2024 року у сумі 12 100,91 грн., а також 3% річних за період прострочення з 07.08.2024 по 02.12.2024 (118 днів) у сумі 2 965,36 грн.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Зазначені правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Суд, погоджується із наданим розрахунком, а тому позов і в цій частині підлягає задоволенню.

18 вересня 2024 року Позивач направив Відповідачу претензію вих. № 474 від 29 листопада 2022 р., в якій вказав на порушення Відповідачем умов Договору, вказав суму заборгованості та можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення оплати за Договором. Відповіді на дану претензію відповідач не надав.

Таким чином, з огляду на вище наведене, вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором належним чином, про що свідчить, акт приймання-передачі обладнання, при цьому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати отриманого обладнання, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 5 588,73 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машінтех» заборгованість за договором купівлі-продажу № 24-007 від 08.02.2024 у розмірі 306 558,00 гривень основного боргу, 25 699,78 гривень пені, 12 100,91 гривень інфляційних витрат, 6732,02 гривень трьох відсотків річних, 21 461,16 гривень штраф у відповідності до п. 7.4 Договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машінтех» витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 588,73 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Машінтех», , місце знаходження: 03190, м. Київ, вул. Муромська, 18-а, кв. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова