Дата документу 30.04.2025 Справа № 0809/5034/2012
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 0809/5034/2012 Пр. № 22-ц/807/30/25Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Кухаря С.В.

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 , первісний стягувач: ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС», заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою (т.с. 1 а.с. 69-72), в якій просив замінити на підставі ст. 442 ЦПК України сторону стягувача у виконавчих провадженнях № 61790786 (щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 ) та № 63717003 (щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. щодо звернення стягнення на майно ОСОБА_2 ), що за відомостями Єдиного реєстру боржників станом на теперішній час перебувають на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» на ОСОБА_1 , у зв`язку з переходом на підставі договору про відступлення прав вимоги (цесія) від 11.11.2021 року, до ОСОБА_1 права вимоги до ОСОБА_2 . При цьому зазначає , що договір про відступлення прав вимоги (цесія) від 11.11.2021 року було укладено між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКАПЛЮС» та ОСОБА_1 .

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Сінєльнік Р.В.(т.с. 1 а.с. 85).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року (т.с. 1 а.с. 101-102) у задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції та порушення норм процесуального права при її постановленні, заявник (заінтересована особа) ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 107-112) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року (головуючий суддя (суддя-доповідач) Онищенко Е.А., судді- члени колегії Бєлка В.Ю. та Поляков О.З. а.с. 136-138) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року у цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року (т.с. 1 а.с.179-183) в порядку часткового задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В автоматизованому порядку 10 травня 2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Крилову О.В., суддів Кухаря С.В., Трофимову Д.А. (т.с.1 а.с. 187). Ухвалою апеляційного суду від 14.05.2024 рокудану справу прийнято до нового апеляційного провадження (т.с. 1 а.с. 188), призначено до розгляду (т.с. 1 а.с. 189). В автоматизованому порядку 08.07.2024 року суддею Подліяновою Г.С. замінено суддю Трофимову Д.А. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (т.с. 1 а.с. 212А-212Б). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 09.07.2024 року (т.с. 1 а.с.213), не відбувся та був відкладений в порядку задоволення клопотання апелянта про його відкладення (т.с. 1 а.с. 211-212).

В автоматизованому порядку 12.08.2024 року суддею доповідачем Гончар М.С. у цій справі замінено суддю доповідача Крилову О.В. у зв`язку зі звільненням останньої у відставку на підставі рішення ВРП від 06.08.2024 року (т.с. 1 а.с. 224-225). В автоматизованому порядку 12.08.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю - члена колегії Подліянову Г.С. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (т.с. 1 а.с. 226-227). Ухвалою апеляційного суду від 12.08.2024 року (т.с. 1 а.с. 228) дану справу прийнято до провадження та призначено до нового апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 228).

У вересні 2024 року Лівобережний ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційному суду заяву про долучення документів до матеріалів справи (копії т.с. 1 а.с. 242-255). Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі при новому апеляційному розгляді цієї справи. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 25 вересня 2024 року, по суті не відбувся за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились та був відкладений (т.с. 2 а.с. 1), ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 2-4) витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у 1) ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАІНА» та 2) ОСОБА_1 : - будь-який належний доказ (виписку по рахунку боржника чи стягувача, квитанцію тощо) чи його належним чином завірену копію на підтвердження сплати боржником ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вищезазначеного боргу у добровільному порядку (фактичне повне виконання вищезазначеного рішення суду у цій справі), - та належним чином завірену копію повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» про сплату суми боргу у добровільному порядку цим боржником, якій у подальшому став підставою для винесення ще 22 листопада 2021 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. постанови у ВП 52523327 про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), - згідно повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», сума боргу сплачена у добровільному порядку.

Оскільки, в силу вимог ст. 417 ч. 1 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду …апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Апеляційним судом встановлено, що Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, у вищезазначеній своїй постанові у цій справі (т.с. 1 а.с.179-183) зазначав таке:

«44. У матеріалах справи наявний лист від 04 вересня 2023 року Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі (т.с. 1 а. с. 94-96), який містить суперечливі відомості щодо виконання виконавчого листа виданого 31 жовтня 2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» 1459490,38 грн.

45. Так, у вказаному листі Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі є посилання на те, що 28 липня 2020 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

46. Однак в цьому ж листі Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі серед іншого є посилання і на те, що 22 листопада 2021 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), - згідно повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», сума боргу сплачена у добровільному порядку.

47. У разі, якщо вказана інформація є достовірною та стосується виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2012 року у справі № 0809/5034/2012, закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 та положення абзацу другого частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», має істотне значення для правильного вирішення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача.

48. Однак суди попередніх інстанцій вказаних обставин не перевірили та заходів до усунення суперечливих відомостей викладених у листі Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі не вжили…».

При новому розгляді цієї справи апеляційним судом Лівобережний відділу ДВС у м. Запоріжжі надав апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї копії вищезазначених постанов (а.с.242-256), однак без додавання до них копії вищезазначеного повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», сума боргу сплачена у добровільному порядку.

При цьому, апеляційним судом також встановлено, що саме вищезазначена постанова державного виконавця від 22 листопада 2021 року у ВП 52523327 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 0809/5034/2012, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 31.10.2012 року на суму стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП АКТОРИНГ УКРАЇНА» 1459490,38 грн. є останньою. А договір відступлення права вимоги (цесії) на користь ОСОБА_1 відносно вищезазначеного боргу за кредитним договором ОСОБА_2 у ВП 63717003 (звернення стягнення на майно) та ВП 61790786 (стягнення коштів) від 11 листопада 2021 року (копія а.с. 76-80) мав місце раніше цього повідомлення від 18 листопада 2024 року. В силу вимог ст. 81 ч. 7 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 06 листопада 2024 року, по суті за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с. 28), ухвалами апеляційного суду в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7, 417 ч.1 ЦПК України: - повторно витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАІНА» вищезазначену інформацію та доведено викладені в ухвалі обставини до відома керівника ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАІНА» з метою встановлення останнім працівників товариства, відповідальних за виконання, у тому числі своєчасне, вищезазначеної законної вимоги Запорізького апеляційного суду, причин невиконання останньої, в разі необхідності притягнення цих осіб та осіб, відповідальних за своєчасне направлення відповіді апеляційному суду, до відповідальності, а також для обговорення даних обставин на оперативній нараді з метою недопущення зазначених порушень відповідними працівниками товариства у подальшому при розгляді інших цивільних справ. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повідомити Запорізький апеляційний суд (т.с. 2 а.с. 30, 33).

Оскільки, ОСОБА_1 надав апеляційному суду письмові пояснення на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду у цій справі (т.с. 2 а.с. 14-16), за змістом яких інших доказів, окрім тих, що вже наявні у матеріалах цієї справи, він надати апеляційному суду не може; ймовірно, останні можуть знаходитись у ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА».

ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» отримало копію вказаної вище ухвали апеляційного суду для відома та виконання в його електронний кабінет 26.09.2024 року (т.с. 2 а.с. 6). Проте, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» вищезазначену ухвалу суду першої інстанції не виконало у встановлений апеляційним судом строк та взагалі, також про причини невиконання останньої апеляційний суд у цій справі не сповістило.

Апеляційним судом також витребувано інформацію щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відносно боржника ОСОБА_2 (т.с. 2 а.с. 48), по якому повертаються у цій справі судові повістки без вручення на адресу апеляційного суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» (- т.с. 2 а.с. 45-46), якою підтверджено зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання цієї фізичної особи на теперішній час саме за адресою надсилання апеляційним судом вказаних судових повісток за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 2 а.с. 48), що узгоджується із вимогами ст. 128 ч. 8 ЦПК України та вважається належним повідомленням останнього апеляційним судом про дату час і місце розгляду цієї справи, оскільки із наявним у матеріалах цієї справи номером телефону боржника ОСОБА_2 зв`язок також відсутній (телефонограма т.с. 2 а.с. 83).

У грудні 2024 року на виконання вищезазначених ухвал апеляційного суду ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» було надано відповідні заяви із додатками (т.с. 2 а.с. 49-82).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 15 січня 2025 року по суті не відбувся за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, та був відкладений (т.с. 2 а.с. 85), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також перебування судді доповідача у відпустці у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (т.с. 2 а.с. 107), оскільки, ухвалою апеляційного суду від 15 січня 2025 року (т.с. 2 а.с. 90-93), з урахуванням роз`яснень Верховного Суду (лист т.с. 2 а.с. 84), залучено до участі у цій справі в якості заінтересованої особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» (, адреса: 01004 м. Київ вул. Басейна б. 23 офіс 21), яке є правонаступником прав ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА»; роз`яснено ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» право надати відзив на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали; витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС»: - будь-який належний доказ чи його належним чином завірену копію на підтвердження сплати боржником ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вищезазначеного боргу у добровільному порядку (фактичне повне виконання вищезазначеного рішення суду у цій справі), - та зокрема належним чином завірену копію повідомлення ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року про сплату суми боргу у добровільному порядку цим боржником, який у подальшому став підставою для винесення 22 листопада 2021 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. постанови у ВП 52523327 про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), - згідно повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», сума боргу сплачена у добровільному порядку.

Оскільки, на виконання вищевказаних ухвал апеляційного суду ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» повідомило апеляційному суду таке: - неможливість виконання вимог ухвали від 06.11.2024 року з причин, що за умовами договору факторингу від 11 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» в розмірі заборгованості по кредитному договору № ML200/857/2008 від 21.03.2008 року, передано новому кредитору ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» (ЄДРПОУ 004 м. Київ вул. Басейна б. 23 офіс 21); враховуючи викладене, у ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» відсутні будь-які договірні відносини з гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та відсутня будь-яка документація з приводу заборгованості за кредитним договором № ML200/857/2008 від 21.03.2008 року, у зв`язку із чим, просило звертатись до нового кредитора (т.с. 2 а.с. 50); - окрім цього, вищим органом управління ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» - єдиним учасником АТ «ОТП БАНК» у відповідності до рішення від 26.09.2024 року № 88, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі 30.09.2024 року за № 038026337, прийнято рішення про реорганізацію (припинення) товариства шляхом приєднання до АТ «ОТП БАНК» (т.с. 2 а.с.50); - вищезазначену ухвалу апеляційного для виконання 06.11.2024 року в Електронному суді отримував адвокат Кононець С.П., якого звільнено з ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» 31.07.2024 року, виключно останньому було надано довіреність, як колишньому співробітнику товариства, інших осіб не має можливості залучити ні фізично, ні фінансово.

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом належним чином з додержанням вимог ЦПК України про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 94-95, 100 - 106, 109) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, на підстав наявних у цій справі матеріалів та доказів. В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної заяви заявника, як заінтересованої особи та правонаступника стягувача, керувався ст. ст. 260, 354, 442 ЦПК України та виходив із того, що договір про відступлення прав вимоги (цесія) від 11.11.2021 року було укладено між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» та ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 76-78). Але, згідно із рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2012 року у справі №0809/5034/2012 з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (т.с. 1 а.с. 45-46). Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» до вказаної справи ніякого відношення не має. При цьому, заявник ОСОБА_1 не надав суду доказів, які обумовлюють правові підстави для переходу права вимоги від ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» Інформація щодо заміни сторони стягувача - ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» за вказаним відкритим виконавчим провадженням в матеріалах справи також відсутня. Заявником було заявлене клопотання про витребування доказів, яке задоволенню не підлягає з вищезазначених підстав. Враховуючи вищезазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження необхідно у цій справі слід відмовити.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає. Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Так, апеляційним судом встановлено такі фактичні обставини

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАІНА» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2008 року № ML-200/857/2008 у розмірі 1456271,38 грн. та вирішено питання розподілу судових витрат (т.с. 1 а.с. 45-46).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2013 року (т.с. 1 а.с. 67) заяву ОСОБА_2 про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі залишено без задоволення.

В апеляційному порядку вказане заочне рішення ОСОБА_2 не оскаржувалось та набрало законної сили. Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні.

11 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прав вимоги (цесія), згідно з яким ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» відступило ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором від 21 березня 2008 року № ML-200/857/2008 (копія т.с. 1 а.с. 76-80).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі …, заміни кредитора …у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони … на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі …відступлення права вимоги (див. постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 2-2830/10).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2012 року заборгованість із ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», однак доказів, які б підтверджували правові підстави для переходу права вимоги від ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» заявником не надано, інформація щодо заміни стягувача ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» у виконавчому провадженні № 61790786 відсутня.

Проте, апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 у цій справі помилковим з таких підстав.

Ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010, провадження № 14-308цс18).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2008 року № ML-200/857/2008 у розмірі 1456271,38 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат (т.с. 1 а.с. 45-46).

Згідно з договором про відступлення прав вимоги (цесія) від 11 листопада 2021 року ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» відступило ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором від 21 березня 2008 року № ML-200/857/2008 ОСОБА_2 (т.с. 1 а.с. 76-80).

Згідно пункту 1.1. Договору про відступлення прав вимоги (цесія) право вимоги у ТОВ «ФК «КАРТЧКА ПЛЮС» виникло на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23 вересня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», та договору факторингу від 11 листопада 2021 року між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» і ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» (т.с. 1 а.с. 76).

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20, договір відступлення прав вимоги (цесія) від 11 листопада 2021 року є оспорюваним правочином, тобто правочином, недійсність якого прямо не встановлена законом, але одна з його сторін або інша зацікавлена особа можуть оспорити цей правочин з підстав, передбачених законом.

Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що відомостей про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 11 листопада 2021 року між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» матеріали цієї справи не містять.

Крім того, первісний стягувач (ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА») був повідомлений про розгляд апеляційним судом вищезазначеної заяви ОСОБА_1 , жодних заперечень проти цієї заяви судам не подав, більш того у:

- листі від 25 серпня 2023 року вих. № 136004284 (т.с. 1 а.с.117)

- та інформації на виконання вищезазначених ухвал апеляційного суду від 06 листопада 2024 року (т.с. 2 а.с. 31-33) при новому апеляційному перегляді цієї справи угрудні 2024 року підтвердив, що за умовами договору факторингу від 11.11.2021 року, укладеного між ним та ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» (копія т.с. 2 а.с. 54-58), він (ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА») відступив своє права вимоги за кредитним договором від 21 березня 2008 року № ML-200/857/2008 новому кредитору ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» (ЄДРПОУ 39955100 01004 м. Київ вул. Басейна б. 23 офіс 21; окрім цього, вищим органом управління ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» - єдиним учасником АТ «ОТП БАНК» у відповідності до рішення від 26.09.2024 року № 88, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі 30.09.2024 року за № 038026337, прийнято рішення про реорганізацію (припинення) товариства шляхом приєднання до АТ «ОТП БАНК» (т.с. 2 а.с.50).

Судом першої інстанції помилково не було встановлено у цій справі всіх обставин, від яких залежить вирішення питання заміни стягувача у цій справі за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 . Також, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в його клопотання про витребування доказів (т.с. 1 а.с. 82-83), в отриманні яких у нього були об`єктивні труднощі.

Навпаки, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , в прядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребував, отримував та досліджував вищезазначену інформацію у вищезазначених учасників цієї справи, яке має суттєве значення для правильного вирішення питання про заміну стягувача у цій справі по суті.

Оскільки, стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання (див. висновки Верховного Суду у постановах від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила (пункти 27-130), що реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи наявний лист від 04 вересня 2023 року Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі (т.с. 1 а.с. 94-96 т.с. 1 а.с. 242-255 додаткова інформація при новому апеляційному перегляді цієї справи, яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі), який містить суперечливі відомості щодо виконання виконавчого листа виданого 31 жовтня 2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» 1459490,38 грн.

Так, у вказаному листі Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі є посилання на те, що 28 липня 2020 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (копія постанови - т.с. 1 а.с. 249). Однак в цьому ж листі Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі серед іншого є посилання і на те, що 23 листопада 2021 року головним державним виконавцем Кеніх О. Й. виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), - згідно повідомлення стягувача, лист вих. 136004284 від 18 листопада 2021 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», сума боргу сплачена у добровільному порядку (копія постанови - т.с. 1 а.с. 247).

Апеляційний суд при вищевикладених встановлених обставинах цієї справи дійшов до висновку, що:

- у цій справі не знайшла свого належного підтвердження інформація Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі про закінчення виконавчого провадження № 52523327 (копія постанови - т.с. 1 а.с. 247) на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), оскільки, видачу саме вищевказаного листа вих. 136004284 від саме 18 листопада 2021 року саме ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» про сплату боргу не визнали та не підтвердили належними допустимими доказами у цій справі в апеляційному суді при новому апеляційному перегляді цієї справи ні первісний кредитор 1) ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна, 2) ні правонаступник останнього з 11 листопада 2021 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС», 3) ні ОСОБА_1 , який у свою чергу з 11 листопада 2021 року є правонаступником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС»; видача такого листа ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» 18.11.2021 року, тобто після того, як він 06.11.2021 року вже відступив цей борг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС», а останній у свою чергу 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 , не узгоджується із матеріалами цієї справи, суперечить здоровому глузду і спростовується презумпціями вищезазначених договорів: кредитного, факторингу та цесії, які не визнані недійсними (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та боржником ОСОБА_2 апеляційному суду при новому апеляційному перегляді цієї справи не надані);

- і, навпаки, узгоджується із матеріалами цієї справи та є логічним саме постанова від 28 липня 2020 року головного державного виконавця Кеніх О.Й. про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП 61790786 (копія т.с. 1 а.с. 249) на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» - встановлена заборона згідно із ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (копія постанови - т.с. 1 а.с. 249), яке не перешкоджає повторному зверненню новому кредитору ОСОБА_1 із вищезазначеним виконавчим листом № 0809/5034/2012, виданим Заводським районним судом м. Запоріжжя 31.10.2012 року, у подальшому за його примусовим виконанням до виконавчої служби, враховуючи, що в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі … повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони;

- постанова від 29 березня 2021 року старшого державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Суручан М.М. про повернення ВП 63717003 виконавчого документу стягувачу (виконавчого напису № 4250, виданого 05.07.2013 року приватним нотаріусом Бондар І.М. на суму 439057,45 грн.) у (копія т.с. 1 а.с. 251) на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» - встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (копія постанови - т.с. 1 а.с. 249), яке не перешкоджає повторному зверненню новому кредитору ОСОБА_1 із вищезазначеним виконавчим документом, у подальшому за його примусовим виконанням до виконавчої служби, враховуючи, що в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі … повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Крім того, зміни внесені до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023, за змістом яких: «…1. Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до Переліку (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку). 2. Фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму у розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати, установленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. 3. Юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи боржника, самозайняту особу відповідно. 4. Припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації). 5. За рішеннями про стягнення аліментів підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які здійснюють відрахування з заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, перераховують стягнуті кошти на визначений у заяві або зверненні стягувача рахунок, а у разі відсутності реквізитів рахунка стягувача - на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця…».

Разом із цим, апеляційний суд при вищевикладених встановлених обставинах цієї справи не вбачає підстав, передбачених ст. 379 ЦПК України, саме для направлення цієї справи до суду першої інстанції для продовження вирішення вищезазначеного питання про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови; заяву ОСОБА_1 задовольнити; замінити сторону стягувача у виконавчих провадженнях № 61790786 та № 63717003, що за відомостями Єдиного реєстру боржників станом на теперішній час перебувають на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), з ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (), правонаступником якого є ТОВ «ФК «КАРТОЧКА ПЛЮС» (), на ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги апелянта при вищевикладених обставинах, з боржника ОСОБА_2 слід стягнути понесені апелянтом документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну та касаційну скарги у цій справі у розмірі 1093,60 грн. (розрахунок: 536,80 грн. (т.с. 1 а.с. 106) + 536,80 грн. (т.с. 1 а.с. 149)).

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчих провадженнях № 61790786 та № 63717003, що за відомостями Єдиного реєстру боржників станом на теперішній час перебувають на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (), правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» (), на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами апеляційної та касаційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 1093,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 12.05.2025 року, оскільки у період з 10.05.2025 року по 11.05.2025 року включно мали місце вихідні дні.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Кухар С.В.