Справа № 450/2241/21 Провадження № 2/450/99/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представника позивачів - ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4 Сендега Т.Р.

представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Багрій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Львівської обласної державної адміністрації, третя особа Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області про визнання недійсними та скасування розпоряджень і державної реєстрації земельних ділянок,

стислий виклад позиції позивачів та відповідачів :

Позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулись до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Львівської обласної державної адміністрації, третя особа Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області з позовною заявою, в якій із врахуванням заяви про зміну підстав позову, просять визнати недійсним та скасувати: розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про розроблення детального плану території» №1176/0/5-18 від 05.11.2018 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про затвердження детального плану території» №538/0/5-19 від 27.05.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» №539/0/5-19 від 27.05.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» №540/0/5-19 від 27.05.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» №541/0/5-19 від 27.05.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про передачу у власність земельної ділянки» №1127/0/5-19 від 11.10.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про передачу у власність земельної ділянки» №1128/0/5-19 від 11.10.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про передачу у власність земельної ділянки» №1129/0/5-19 від 11.10.2019 року; розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про передачу у власність земельної ділянки» №1130/0/5-19 від 11.10.2019 року та скасувати державну реєстрацію таких земельних ділянок: земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :09:001:0017 за ОСОБА_2 ; земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :09:001:0016 за ОСОБА_4 ; земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :09:001:0014 за ОСОБА_6 ; земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :09:001:0015 за ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивачі являються мешканцями села Горішній Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, яке раніше відносилось до території Пасіки-Зубрицької сільської ради, а на даний час до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області. Протягом тривалого часу, понад 40 років, сім`ї позивачів користувались земельними ділянками, які знаходяться через дорогу від їхніх житлових будинків на відстані приблизно 200 метрів. З плином часу Пасіки-Зубрицька сільська рада прийняла рішення щодо надання позивачам цих земельних ділянок. Рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 03.09.2010р. було передано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку в с.Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0,1732га.

Рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 28.08.1996р. було передано ОСОБА_8 у власність земельну ділянку в с.Горішній для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,24га. Рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 12.10.2007р. було передано ОСОБА_9 у власність земельну ділянку в с.Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0,0998га.

Продовжуючи оформлення права на земельну ділянку, якою позивач ОСОБА_7 користується, при виготовленні кадастрового номера на земельну ділянку, з`ясувала, що у 2019 році Львівська обласна державна адміністрація прийняла ряд неправомірних розпоряджень, якими надала належну ОСОБА_7 та ділянки співпозивачів іншим особам, які жодного відношення до них не мали, ніколи їх не обробляли.

Відповідно до матеріалів накладення земельних ділянок, виготовлених інженером-землевпорядником ОСОБА_10 , відбулось накладення таких земельних ділянок:

земельної ділянки ОСОБА_7 площею 0,1733га із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0016 наданою у власність ОСОБА_4 , із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0014 наданою у власність ОСОБА_6 , із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0015 наданою у власність ОСОБА_5 ;

земельної ділянки ОСОБА_8 площею 0,1012га із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0017 наданою у власність ОСОБА_2 , із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0016 наданою у власність ОСОБА_4 , із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0014 наданою у власність ОСОБА_6 ;

земельної ділянки ОСОБА_9 площею 0,0998га із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0017 наданою у власність ОСОБА_2 , із земельною ділянкою кадастровий номер: :09:001:0014 наданою у власність ОСОБА_6 .

Детальний план території, затверджений оскаржуваним розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації та набуття чотирма відповідачами права власності на спірні земельні ділянки порушує права, законні інтереси та правомірні очікування позивачів, оскільки не дає змогу завершити приватизацію отриманих земельних ділянок.

Надання спірних земельних ділянок головою Львівської обласної державної адміністрації чотирьом відповідачам для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту, а до того розроблення та затвердження детального плану території відбулось з порушенням встановленої законом компетенції. Питання стосовно розроблення детального плану території зазначених ділянок повинно вирішуватись органом місцевого самоврядування на території якого розташовані земельні ділянки, а не ЛОДА. Позивачів ніхто не повідомляв про прийняття розпоряджень голови Львівської обласної державної адміністрації «Про розроблення детального плану території» № 1176/0/5-18 від 05.11.2018р. та «Про затвердження детального плану території» № 538/0/5-19 від 27.05.2019р. Позивачі не були присутні на громадських слуханнях та, як наслідок, не могли висловити своїх зауважень і заперечень щодо законності передачі ЛОДА вищевказаних земельних ділянок. Ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» яка має назву «Детальний план території» не передбачає участі обласної держаної адміністрації у розробленні та затвердженні детального плану території. Як вбачається з наданих документів, Львівська міська рада, на виконавчий комітет якої розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації» № 1176/0/5-18 від 05.11.2018р. «Про розроблення детального плану території» було покладено забезпечення та проведення процедури громадських слухань проекту детального плану території, участі в організації та проведенні таких громадських слухань не брала. Неправомірність прийняття ЛОДА розпоряджень щодо надання спірних земельних ділянок, розташованих в межах населеного пункту, стверджено Давидівською сільською радою у листі від 26.09.2019р. №2318, в якому зазначено, що територія розташування спірних земельних ділянок відноситься до населеного пункту села Горішній Давидівської сільської ради ОТГ.

Позивачі також вважають, що підставою для скасування розпорядження голови ЛОДА «Про затвердження детального плану території» № 538/0/5-19 від 27.05.2019р. та похідних від цього розпорядження інших оспорюваних розпоряджень є недотримання процедури проведення громадських слухань. Вказує, що ЛОДА не уповноважена організовувати та проводити процедуру громадських слухань. Міська, селищна, сільська рада є органом місцевого самоврядування на яку чинним законодавством покладено обов`язок проведення громадських слухань на місцевому рівні щодо врахування громадських інтересів під час розроблення такого проекту містобудівної документації. Порядок проведення громадських слухань у м.Львові визначено Положенням про порядок проведення громадських слухань у м.Львові, яке є додатком № 3 до Статуту територіальної громади м.Львова, затвердженого ухвалою ЛМР №2667 від 07.12.2017р. Львівська міська рада, на виконавчий комітет якої розпорядженням голови ЛОДА № 1176/0/5-18 від 05.11.2018р. «Про розроблення детального плану території» було покладено забезпечення організації та проведення процедури громадських слухань проекту детального плану території, та уповноважені виконавчі органи ЛМР участі в організації та проведенні таких громадських слухань не брали. Жодних дій, передбачених Порядком проведення громадських слухань у м.Львові, ЛМР та її уповноваженими виконавчими органами вчинено не було. Як вбачається з протоколу громадських слухань від 25.04.2019р. виконавчий комітет та інші виконавчі органи ЛМР не брали участі в організації та проведенні процедури громадських слухань. На підставі викладеного просили задоволити позовні вимоги.

Представником відповідача Львівської обласної державної адміністрації подано відзив на позовну заяву, в якому щодо позовних вимог заперечила. Вказала, що в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про розроблення детального плану території» №1176/0/5-18 від 05.11.2018 року та розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про затвердження детального плану території» №538/0/5-19 від 27.05.2019 року, то провадження у справі підлягає закриттю, оскільки повинно розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Вказує, що на адресу ЛОДА надійшли звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для дачного будівництва на території Львівської міської ради за межами м.Львова. Відповідно до закону, зокрема п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності. Підставою для видачі оскаржуваних розпоряджень слугувало також і те, що всі проекти розпоряджень погоджені Головним управління Держгеокадастру у Львівській області, з врахування детального плану території, з якого вбачається, що спірні земельні ділянки розташовані в межах Львівської міської ради за межами населеного пункту на АДРЕСА_1 .

Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 визначено, що рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього приймає відповідна районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району відповідна Рада міністрів АРК, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Спірні земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту та за межами району, тому розпоряджатись такими належить до повноважень обласної державної адміністрації.

Згідно ст.20 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Відповідно до інформації, наданої листом відділу у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.12.2018р. № 0-13-0.37-8801/169-18 земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту м. Львів, форма власності державна власність. Окрім того, як вбачається з Генерального плану с.Горішній Пустомитівського району Львівської області на 2012-2032роки та Схеми меж м.Горішній, оспорювані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту. Відтак Львівська обласна державна адміністрація є уповноваженим органом державної влади, що реалізує право державної власності на спірні земельні ділянки. Підстави для відмови щодо передачі у власність земельних ділянок у обласної державної адміністрації були відсутні.

Стосовно звернення до суду позивачів за відновленням порушених прав зазначила, що до матеріалів справи позивачами не долучено жодних документів землевпорядних організацій, які б встановлювали межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документу, що посвідчує право власності.

За приписами ст..22 ЗК України у редакції 1992 року, який був чинний на стверджуваний час набуття позивачами спірних земельних ділянок у власність, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документу, що посвідчує це право.

Позивачі звертаючись до суду з цим позовом та зазначаючи про порушення їх прав, документально не підтвердили межі земельної ділянки та місце розташування їхніх земельних ділянок, що в свою чергу виключає можливість для визнання незаконним оспорюваних розпоряджень, при цьому з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається порушень прав позивачів.

Представником відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_11 подано відзив на позовну заяву в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що відповідачі мали правомірні очікування щодо оформлення права власності на земельні ділянки, оскільки дотримались процедури, яка передує одержанню правовстановлюючих документів на землю, а саме: розпорядженням обласної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); на виконання вказаного розпорядження з метою реалізації права власності відповідачів за їх замовленням уповноваженим суб`єктом було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Звертаючись із зазначеним позовом до суду, жоден із позивачів не зазначив, за захистом якого права він звернувся до суду.

З 1 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначеним Законом встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, а документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними.

Із змісту позовної заяви та доданих до такої доказів (копій документів) не вбачається, що позивачі набули право власності на зазначені ними земельні ділянки, оскільки жоден із позивачів не надав правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності позивача на земельну ділянку. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив.

Відповідач не визнає та заперечує обставину перебування спірних земельних ділянок в межах населеного пункту. Відповідач не визнає та заперечує обставину накладення земельних ділянок, які визначені в рішеннях від 28.08.1996, 12.10.2007, 03.09.2010 та земельних ділянок набутих у власність відповідачами. Позивачами не доведено наявність оскаржуваними рішеннями та державною реєстрацією права власності порушеного права та законного інтересу, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Предметом доказування за наведеними позивачами обставинами є факт накладення земельних ділянок та їх тотожне місце знаходження.

Відповідач зазначає, що рішення Пасіки Зубрецької сільської ради народних депутатів від 28.08.1996, 12.10.2007, 03.09.2010, лист Давидівської сільської ради №2318 від 26.09.2019 на адресу голови ЛОДА, про відношення земельних ділянок позивачів до населеного пункту Горішній Давидівської сільської ради ОТГ є неналежними доказами та не може підтверджувати обставину накладення земельних ділянок які мають бути надані позивачам та земельними ділянками які набуті у власність відповідачами.

Вказані докази не містять інформації про те, які саме земельні ділянки передавались позивачам, де проходить їх межа, чи порушена межа їх земельної ділянки відповідачами.

З тексту листа Давидівської сільської ради №2318 від 26.09.2019 на адресу голови ЛОДА неможливо встановити (такий не містить інформації) чи земельні ділянки, що надані у власність відповідачам є тими самими ділянками, що мали б бути надані позивачам за згаданими рішеннями сільської ради.

Крім того з тексту цього листа не вбачається, що земельні ділянки відповідачів станом на дати рішень Пасіки Зубрицької сільської ради (28.08.1996, 12.10.2007, 03.09.2010) входили до території такого органу місцевого самоврядування. Позивачем не надано жодного графічного зображення (детального плану) в якому б земельні ділянки відповідачів входили до території Пасіки Зубрицької сільської ради.

Матеріали накладення земельних ділянок складені інженером землевпорядником ОСОБА_10 є недостовірним доказом, та не можуть враховуватись для встановлення цієї обставини. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Інформація про площу земельних ділянок які мають бути надані позивачам, яка використана землевпорядником ОСОБА_10 суперечить інформації про площу ділянок, яка вказана в рішеннях Пасіки Зубрицької сільської ради народних депутатів від 28.08.1996, 12.10.2007, 03.09.2010.

Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що права позивачів були порушені, оскільки до таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала (мала бути надана) у власності позивачів, де проходить їх межа, чи порушена їх межа відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 доводять, що користувались наданими їх земельними ділянками понад 40 років, а з плином часу Пасіки Зубрицька сільська рада прийняла рішення щодо надання їм цих земельних ділянок у власність.

Відповідно до ст. 22 ЗК України 1990 право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Виходячи з обставин якими позивачі обгрунтовують позовні вимоги, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 всупереч приписів ст. 22 ЗК України 1990 доводять, що приступили до використання невідомих відповідачу земельних ділянок до встановлення їх меж в натурі (на місцевості) і одержання документів, що посвідчують їх право власності або право користування. Отже, фактичні межі земельних ділянок, якими згідно доводів позивачів вони користуються понад 40 років, не встановлювались уповноваженими землевпорядними організаціями. Зазначає, що позивачем не надано доказів (не доведено), що спірні земельні ділянки взагалі коли не будь перебували у власності Пасіки Зубрицької сільської ради.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 514/1571/14-ц зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право ОСОБА_3 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем.

У наведених рішеннях Великої Палати Верховного Суду у справах з обставинами, які є подібними до спірних правовідносин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з відсутності доказів накладення меж земельних ділянок позивачів та відповідачів, оскільки межі земельних ділянок позивачів ніколи не встановлювались землевпорядними організаціями, у зв`язку з чим приходили до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішень органів місцевого самоврядування, якими цю землю виділено її власникам (відповідачам), а також відповідного державного акту про право власності на землю. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником третьої особи Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області подано пояснення до позовної заяви, в яких зазначив, що детальний план території, затверджений оскаржуваним рішенням голови Львівської обласної державної адміністрації та набуття чотирма відповідачами права власності на спірні земельні ділянки порушує права, законні інтереси та правомірні очікування позивачів, оскільки не дає змогу завершити приватизацію. Надання спірних земельних ділянок головою ЛОДА чотирьом відповідачам для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту, а до того розроблення та затвердження детального плану території відбулось з порушенням встановленої законом компетенції. Вказує, що питання стосовно розроблення детального плану території зазначених ділянок повинно вирішуватись органом місцевого самоврядування на території якого розташовані земельні ділянки, а не ЛОДА. Вважає, що затвердження детального плану не відноситься до компетенції ЛОДА. Відповідно до ст.26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальної громади. Вказує, що неправомірність прийняття ЛОДА розпоряджень щодо надання спірних земельних ділянок розташованих в межах населеного пункту, оскільки територія розташування спірних земельних ділянок відноситься до населеного пункту села Горішній Давидівської сільської ради. Просив позовні вимоги задоволити.

Представник позивачів ОСОБА_1 подав відповідь на відзиви в якому вказав, що даний спір носить ознаки приватно-правового, стосується цивільних прав позивачів, тому підсудний суду загальної юрисдикції.

Як зазначено у змісті оспорюваних розпоряджень спірні земельні ділянки надані чотирьом відповідачам на час прийняття цих розпоряджень знаходились на території Львівської міської ради. Оскільки земельні ділянки не знаходились за межами населеного пункту, тому ЛОДА не вправі була приймати оспорювані позивачами розпорядження. Неправомірність прийняття ЛОДА стверджено і Давидівською сільською радою, яка листом № 2318 від 26.09.2019р. ствердила, що територія розташування спірних земельних ділянок відноситься до населеного пункту села Горішній Давидівської сільської ради ОТГ. Щодо права позивачів на земельні ділянки на які відбулось накладення земельних ділянок відповідачів вказує, що відсутність державної реєстрації права власності позивачів на ці земельні ділянки не позбавляє права позивачів на ці земельні ділянки. Перешкодою для реєстрації права власності позивачів на їх земельні ділянки стало прийняття ЛОДА оспорюваних розпоряджень та реєстрація права власності відповідачів на спірні земельні ділянки.

Після прийняття заяви позивачів про зміну підстав позову представником відповідача Львівської обласної державної адміністрації подано відзив на позовну заяву, в якому щодо позовних вимог заперечила. Вказала, що право на оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Захисту судом підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень. Вважає, що позивачами не доведено як оскаржувані розпорядження обласної державної адміністрації порушують їхні права, свободи чи інтереси.

Зазначає, що відповідно до ст..13 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції місцевих державних адміністрацій в сфері містобудування належить прийняття рішень щодо: реалізації державної політики у сфері містобудування на відповідній території; планування територій на відповідному рівні; підготовки пропозицій до програм соціально-економічного розвитку відповідної території; інформування населення про плани розміщення найважливіших містобудівних, промислових, енергетичних і транспортних комплексів; забезпечення охорони культурної спадщини; моніторингу забудови та іншого використання територій.

Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011р. № 290, в п.3.3 якого передбачено, що організація розроблення та внесення змін до містобудівної документації з планування території на регіональному рівні або внесення змін до неї здійснюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та районними державними адміністраціями згідно з пунктом 1.4 розділу I цього Порядку. Пунктом 4.2 поряду № 290 визначено, що рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього приймає відповідна районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів АРК, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Отже, враховуючи, що спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту на території Львівської міської ради, повноваження щодо розпорядження такими належить ЛОДА.

Громадські слухання проводились у відповідності з Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою КМУ від 25.05.2011р. № 555.

22.03.2019р. інформація про початок проведення громадських слухань містобудівної документації детального плану території була висвітлена на офіційному сайті ЛОДА. Громадські слухання відбулись 25.04.2019р. Вважає, що такі повідомлення є достатніми та належними засобами щодо повідомлення громади про проведення громадських слухань. Позивачами не надано доказів того, що їх пропозиції або зауваження до проекту детального плану не були розглянуті чи не вирішені, або вони не були допущені до громадського обговорення. Враховуючи наведене вказує, що оспорювані розпорядження щодо детального плану території є правомірними.

Представник позивачів ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зміну підстав позову, відповідях на відзиви, просив такі задоволити в повному обсязі. Зазначив, що наявні порушення процедури проведення громадських слухань, оскільки до компетенції департаменту архітектури та розвитку містобудування обласної державної адміністрації не входить організація та проведення громадських слухань.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив позовні вимоги з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечив позовні вимоги у зв`язку з їх безпідставністю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечив позовні вимоги з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача Львівської обласної державної адміністрації подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце проведення такого.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з рішення від 03.09.2010р. ХХХVІІІ сесії 5-го скликання Пасіки Зубрицької сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок» було вирішено передати ОСОБА_7 у власність земельну ділянку в селі Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0,1732га. Громадянці ОСОБА_7 виготовити у встановленому порядку відповідні державні акти про право власності на дані земельні ділянки.

Як вбачається з рішення № 60 від 28.08.1996р. позачергової сесії 2-го скликання Пасіки Зубрицької сільської ради «Про передачу земельних ділянок в приватну власність та постійне користування» було вирішено передати у приватну власність, зокрема, для індивідуального житлового будівництва земельні ділянки загальною площею 1,286га, в тому числі: ОСОБА_8 площею 0,24га.

Як вбачається з рішення від 12.10.2007р. ХІІ сесії 5-го скликання Сільської ради с. Пасіки Зубрицькі «Про приватизацію земельної ділянки» було вирішено передати у власність ОСОБА_9 в селі Горішній під ведення особистого селянського господарства площею 0,0998га.

05.11.2018р. Львівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1176/0/5-18 «Про розроблення детального плану території», в якому зазначено: 1.розробити детальний план території на земельну ділянку орієнтовною площею 0,50га, що розташована за межами населеного пункту міста Львова на території Львівської міської ради та межує з Винниківським лісопарком. 2.Визначити замовником розроблення містобудівної документації, зазначеної в п.1 цього розпорядження департамент архітектури та розвитку містобудування обласної державної адміністрації. 3.Рекомендувати виконавчому комітету Львівської міської ради забезпечити організацію та проведення процедури громадських слухань проекту детального плану території відповідно до вимог чинного законодавства України. 4. Департаменту архітектури та розвитку містобудування обласної державної адміністрації розроблену містобудівну документацію, зазначену в п.1 цього розпорядження подати на розгляд і затвердження обласної державної адміністрації.

22.03.2019р. інформація про початок проведення громадських слухань містобудівної документації детального плану території була висвітлена на офіційному сайті ЛОДА, в якій зазначено, що розробником детального плану є ДП ДІПМ «Містопроект», замовником та організатором розроблення є департамент архітектури та розвитку містобудування обласної державної адміністрації. З матеріалами детального плану пояснювальною запискою та графічними матеріалами можна ознайомитись: у департаменті архітектури та розвитку містобудування ЛОДА; у відділі громадського партнерства управління «Секретаріат ради» ЛМР. Громадське слухання розпочнеться 25.03.2019р Письмові зауваження та пропозиції можна подавати до 25.04.2019рю до департаменту архітектури та розвитку містобудування обласної державної адміністрації та відділу громадського партнерства управління «Секретаріат ради» ЛМР, або електронне звернення. Відповідальним за розгляд пропозицій є уповноважений представник департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської ОДА. До інформації долучено схему розташування території у планувальній структурі населеного пункту.

Управлінням «Секретаріат ради» ЛМР 26.03.2019р. було скеровано лист до директора департаменту архітектури та розвитку містобудування ЛОДА, в якому вказано, що 22.03.2019р. на сайті ЛОДА було опубліковано інформацію щодо початку громадського обговорення детального плану території. Дана інформація опублікована без відома та погодження управління «Секретаріат ради». В управлінні відсутні згадані матеріали, громадське слухання 25 березня за вказаною оголошенні адресою не проводилось. Оголошення містить ряд невідповідностей Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів № 555. Для проведення громадського слухання на веб-сторінці ЛОДА необхідно оприлюднити проект детального плану території в об`ємі, визначеному в п.3 Постанови КМУ № 555.

19.04.2019р. інформація про початок громадських обговорень розроблення детального плану території земельної ділянки поблизу Винниківського лісопарку була висвітлена на офіційному сайті ЛОДА, в якій зазначено, що з 16 квітня до 16 травня триватиме громадське обговорення щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території на земельну ділянку орієнтовною площею 0,50га, що розташована за межами населеного міста Львова на території Львівської міської ради та межує з Винниківським лісопарком. Зазначено замовника та розробника. З матеріалами детального плану пояснювальною запискою та графічними матеріалами можна ознайомитись: у департаменті архітектури та розвитку містобудування ЛОДА. 25.04.2019р. відбудеться громадське слухання згаданого проекту детального плану. Письмові зауваження та пропозиції можна подати до 16.05.2019р. до департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської ОДА поштою або як електронне звернення.

Як вбачається з протоколу громадського слухання детального плану території на земельну ділянку орієнтовною площею 0,50га, що розташована за межами населеного пункту м.Львова на території Львівської міської ради та межує з Винниківським лісопарком, в такому зазначено, що розробником детального плану є ДП ДІПМ «Містопроект», замовником та організатором розроблення є департамент архітектури та розвитку містобудування ЛОДА відповідно до розпорядження голови ЛОДА від 05.11.2018р. за № 1176/0/5-18. Оголошення щодо проведення громадських слухань було розміщено на сайті ЛОДА. 25.04.2019р. відбулось громадське слухання згаданої документації у приміщенні ДП ДІПМ «Містопроект». До участі зареєструвалось 7 осіб. Головуючим громадських слухань був ОСОБА_13 адміністратор сектору містобудівного кадастру управління містобудування та архітектури департаменту архітектури та розвитку містобудування ЛОДА, який представив порядок денний, а саме: доповідь представника замовника містобудівної документації та головного архітектора проекту, обговорення та внесення пропозицій до протоколу. По останньому питанні усних пропозицій для внесення до протоколу не висловлено та письмових пропозицій не надано.

У довідці із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, наданої відділом у м.Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 0-13-0.37-6801/169-18 від 05.12.2018р., що міститься в матеріалах земельної документації Детального плану території зазначено, що відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка по АДРЕСА_1 (згідно представленого плану земельної ділянки) знаходиться за межами населеного пункту м.Львів, інформація про землевласника відсутня, підстава користування відсутня, форма власності державна власність.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 516/0/5-19 від 17.05.2019р. «Про затвердження детального плану території» було затверджено детальний план території на земельну ділянку орієнтовною площею 0,50га, що розташована за межами населеного пункту міста Львова на території Львівської міської ради та межує з Винниківським лісопарком. Вважати цей детальний план території уточненням діючої містобудівної документації в межах її розроблення.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 539/0/5-19 від 27.05.2019р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано ОСОБА_4 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га, розташованої за межами населеного пункту на території Львівської міської ради у власність для індивідуального дачного будівництва. ОСОБА_4 розроблений та погоджений в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на затвердження обласній державній адміністрації.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 540/0/5-19 від 27.05.2019р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано ОСОБА_6 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га, розташованої за межами населеного пункту на території Львівської міської ради у власність для індивідуального дачного будівництва. ОСОБА_6 розроблений та погоджений в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на затвердження обласній державній адміністрації.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 541/0/5-19 від 27.05.2019р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано ОСОБА_5 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га, розташованої за межами населеного пункту на території Львівської міської ради у власність для індивідуального дачного будівництва. ОСОБА_5 розроблений та погоджений в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на затвердження обласній державній адміністрації.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 538/0/5-19 від 27.05.2019р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га, розташованої за межами населеного пункту на території Львівської міської ради у власність для індивідуального дачного будівництва. ОСОБА_2 розроблений та погоджений в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на затвердження обласній державній адміністрації.

11.10.2019р. Львівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1127/0/5-19, яким було затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000га (кадастровий номер :09:001:0017 КВЦПЗ -07.03), що розташована за межами населеного пункту на території Львівської міської ради для індивідуального дачного будівництва. Надати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, зазначену в п.1 цього розпорядження. ОСОБА_2 зареєструвати право власності на земельну ділянку в установленому порядку.

11.10.2019р. Львівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1128/0/5-19, яким було затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000га (кадастровий номер :09:001:0016 КВЦПЗ -07.03), що розташована за межами населеного пункту на території Львівської міської ради для індивідуального дачного будівництва. Надати ОСОБА_4 у власність земельну ділянку, зазначену в п.1 цього розпорядження. ОСОБА_4 зареєструвати право власності на земельну ділянку в установленому порядку.

11.10.2019р. Львівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1129/0/5-19, яким було затверджено ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000га (кадастровий номер :09:001:0016 КВЦПЗ -07.03), що розташована за межами населеного пункту на території Львівської міської ради для індивідуального дачного будівництва. Надати ОСОБА_5 у власність земельну ділянку, зазначену в п.1 цього розпорядження. ОСОБА_5 зареєструвати право власності на земельну ділянку в установленому порядку.

11.10.2019р. Львівською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1130/0/5-19, яким було затверджено ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000га (кадастровий номер :09:001:0014 КВЦПЗ -07.03), що розташована за межами населеного пункту на території Львівської міської ради для індивідуального дачного будівництва. Надати ОСОБА_6 у власність земельну ділянку, зазначену в п.1 цього розпорядження. ОСОБА_6 зареєструвати право власності на земельну ділянку в установленому порядку.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 256669557 від 16.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_2 29.10.2019р. було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0017.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 256669558 від 16.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_4 29.10.2019р. було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0016.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 256669563 від 16.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_6 05.11.2019р. було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0014.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 256669560 від 16.05.2021р. вбачається, що ОСОБА_5 05.11.2019р. було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0015.

Давидівською сільською радою Об`єднаної територіальної громади 26.09.2019р. на ім`я голови ЛОДА було скеровано лист вих № 2318, в якому зазначено, що Давидівською сільською радою ОТГ 12.08.2019р. було скеровано лист вих. № 1881 з проханням щодо запобігання незаконного розбазарювання земельних ділянок з кадастровими номерами: :09:001:0017, :09:001:0015, :09:001:0014, :09:001:0016. Однак 23.09.2019р. від ЛОДА надійшов лист в якому зазначено, що вищезазначені земельні ділянки не входять до території в межах міста Львова, не входять до території Пустомитівського району чи іншого району, відповідно до цього розпорядження цими землями відноситься до повноважень ЛОДА. Департаментом містобудування Львівської міської ради було надано лист № 2403-3821 від 16.07.2018р., в якому вказано, що відповідно до Указу Президії Верховної ради Української СРС від 27.04.1978р. № 3308-ІХ «Про розширення меж міста Львова» зазначена територія з вищевказаними кадастровими номерами включена в межі міста Львова і станом на даний час залишається в межах міста Лівів. Одночасно повідомляють, що дана територія згідно з проектом землеустрою, який був розроблений та затверджений рішенням сесії Пустомитівської районної ради, щодо зміни меж населеного пункту села Горішній Давидівської сільської ради ОТГ відноситься до населеного пункту села Горішній Давидівської сільської ради ОТГ.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, наданої у листі вих. № 29-13-0.3-1853/2-22 від 05.07.2022р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2004рю № 1553 «Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою» ведення обліку документації із землеустрою, проведеного на місцевому рівні та їх зберігання покладено на територіальні органи Держгеокадастру, що проводять свою діяльність на районному (міському) рівні.

Згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 20.06.2019р. № 22-13-037-5417/169-19 дані земельні ділянки (з кадастровими номерами: :09:001:0014, :09:001:0015, :09:001:0016, :09:001:0017) відносяться до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Також повідомлено, що у 2017р. було розроблено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж с.Горішній, який затверджено Рішенням Пустомитівської районної ради № 355 від 04.08.2017р. Проте, дані про встановлення меж у Державний земельний кадастр не внесені, відповідно Головне управління не може надати графічні матеріли стосовно меж с.Горішній та місця знаходження згаданих земельних ділянок.

Повідомлено, що в Головному управління відсутня інформація стосовно розробки документації із землеустрою для громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (частина перша статті 81 ЗК України).

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проєктів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, відповідний орган у разі ухвалення рішення про відмову у наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності, у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Відповідно до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваних розпоряджень) обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

За змістом абзаців першого-шостого частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 Закону України « Про місцеві державні адміністрації» ( в редакції чинній на час прийняття оспорюваних рішень) місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Як вбачається з виданої відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 22-13-0.37-5417/169-19 від 20.06.2019р. довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, яка міститься в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 , відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка у м.Львові (згідно представленого плану земельної ділянка) відноситься до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Також згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.07.2019р. № 1590/4275, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 , адреса земельної ділянки: Львівська область, за межами населеного пункту на території Львівської міської ради, форма власності: державна.

Як вбачається з виданої відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 22-13-0.37-5417/169-19 від 20.06.2019р. довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, яка міститься в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка у м.Львові (згідно представленого плану земельної ділянка) відноситься до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Також згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.07.2019р. № 4895/82-19, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , адреса земельної ділянки: Львівська область, за межами населеного пункту на території Львівської міської ради, форма власності: державна.

Як вбачається з виданої відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 22-13-0.37-5417/169-19 від 20.06.2019р. довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, яка міститься в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 , відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка у м.Львові (згідно представленого плану земельної ділянка) відноситься до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Також згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 02.07.2019р. № 5210/82-19, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 , адреса земельної ділянки: Львівська область, за межами населеного пункту на території Львівської міської ради, форма власності: державна.

Як вбачається з виданої відділом у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 22-13-0.37-5417/169-19 від 20.06.2019р. довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, яка міститься в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка у м.Львові (згідно представленого плану земельної ділянка) відноситься до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Також згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 22.08.2019р. № 9153/82-19, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , адреса земельної ділянки: Львівська область, за межами населеного пункту на території Львівської міської ради, форма власності: державна.

У довідці із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, наданої відділом у м.Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 0-13-0,37-6801/169-18 від 05.12.2018р., що міститься в матеріалах земельної документації Детального плану території зазначено, що відповідно до звітності з кількісного обліку земель, земельна ділянка по АДРЕСА_1 (згідно представленого плану земельної ділянки) знаходиться за межами населеного пункту м.Львів, інформація про землевласника відсутня, підстава користування відсутня, форма власності державна власність.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, наданої у листі вих. № 29-13-0.3-1853/2-22 від 05.07.2022р. згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 20.06.2019р. № 22-13-037-5417/169-19 дані земельні ділянки (з кадастровими номерами: :09:001:0014, :09:001:0015, :09:001:0016, :09:001:0017) відносяться до земель, що не надані у власність та користування за межами населеного пункту.

Таким чином приймаючи розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачам та розпорядження про передачу у власність земельних ділянок відповідачам Львівська обласна державна адміністрація діяла у відповідності до вимог Земельного Кодексу України та Закону України «Про місцеві державні адміністрації», в межах наданої компетенції, оскільки передані відповідачам земельні ділянки перебували за межами населеного пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Відповідно до ст.13 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції місцевих державних адміністрацій в сфері містобудування належить прийняття рішень щодо: реалізації державної політики у сфері містобудування на відповідній території; планування територій на відповідному рівні; підготовки пропозицій до програм соціально-економічного розвитку відповідної території; інформування населення про плани розміщення найважливіших містобудівних, промислових, енергетичних і транспортних комплексів; забезпечення охорони культурної спадщини; моніторингу забудови та іншого використання територій.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» фінансування робіт з планування території Автономної Республіки Крим, областей, районів, населених пунктів, районів у містах, кварталів, проведення містобудівного моніторингу, створення і ведення містобудівного кадастру відповідних територій здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів або інших джерел, не заборонених законом.

Порядок розроблення містобудівної документації, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року № 290 (далі - Порядок № 290).

Зокрема п. 2.2. Порядку передбачено, що організація розроблення та внесення змін до схем планування окремих частин території України здійснюються Радою міністрів АРК, відповідними обласними (районними) державними адміністраціями згідно з пунктом 1.4 розділу I цього Порядку.

Організація розроблення та внесення змін до містобудівної документації з планування території на регіональному рівні або внесення змін до неї здійснюється Радою міністрів АРК, обласними та районними державними адміністраціями згідно з пунктом 1.4 розділу I цього Порядку.

Рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього приймає відповідна районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів АРК, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації (п.4.3 Порядку).

Відповідно до п.4.8 Порядку детальний план території як окрема містобудівна документація розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території АРК, області).

Детальний план території, розташованої за межами населеного пункту, розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Радою міністрів АРК, обласною, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

На підставі аналізу наведених правових норм, Львівська обласна державна адміністрація наділена повноваженнями щодо замовлення та затвердження містобудівної документації, зокрема, детального плану території стосовно земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Львівської міської ради

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України.

Згідно з вимогами статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У п.2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їх спадкоємців, або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі.

Враховуючи час набуття земельних ділянок позивачами, то враховуючи вищезазначені норми, то земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 як об`єкти цивільних прав не сформовані, технічної документації із землеустрою позивачами ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до матеріалів справи не долучено, згідно інформації наданої Головним управління Держгеокадастру у Львівській області, наданої у листі вих. № 29-13-0.3-1853/2-22 від 05.07.2022р. в Головному управління відсутня інформація стосовно розробки документації із землеустрою для громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно положень ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22.).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Таку ж правову позицію висловлював Верховний суд, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 , у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Підставою позовних в частині порушення прав власності позивачів на земельні ділянки вказано накладення земельних ділянок відповідачів на земельні ділянки позивачів. На підтвердження такого позивачами надано матеріали накладення земельних ділянок згідно даних публічної кадастрової карти та технічної документації, розробленої ФОП ОСОБА_14 , складених інженером-землевпорядником ОСОБА_10 та лист Давидівської сільської ради № 2318 від 26.09.2019р.

В Матеріалі накладення земельних ділянок площа земельної ділянки яка має бути надана ОСОБА_8 вказана у розмірі 0, 1012 га. В той час як в рішенні Пасіки- Зубрицької сільської ради народних депутатів «Про передачу земельних ділянок в приватну власність та постійне користування» №60 від 28.08.1996 року площа земельної ділянки вказана в розмірі 0,24 га. Площа земельної ділянки ОСОБА_7 в матеріалах накладення визначена землевпорядником 0,1733 га., в той час як в рішенні Пасіки Зубрецької сільської ради народних депутатів від 03.09.2010 така становить 0, 1732 га. Окрім того в даних публічної кадастрової карти відсутні земельні ділянки позивачів, а також до матеріалів справи не долучено належним чином засвідченої технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розробленої ФОП ОСОБА_14 , про які зазначає інженер-землевпорядник ОСОБА_15 , відтак даний доказ не узгоджується з іншими матеріалами справи та не відповідає вимогам ст.79 ЦК України, тому судом відхиляється.

З тексту листа Давидівської сільської ради №2318 від 26.09.2019 на адресу голови ЛОДА М.Мальського неможливо встановити та такий не містить інформації чи земельні ділянки, що надані у власність відповідачам є тими самими ділянками, що мали б бути надані позивачам за згаданими рішеннями сільської ради, також даний лист взагалі не містить покликання про накладення земельних ділянок відповідачів на земельні ділянки позивачів.

Ухвалою Пустомитівського районного суду від 09.05.2023р. було задоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_1 та призначено судову земельно-технічну експертизу на вирішення якої було поставлено питання: Чи накладаються земельні ділянки, передані рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 03 вересня 2010 року у власність ОСОБА_7 в с. Горішній для ведення особистого селянського господарство площею 0, 1732 га, рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 28.08.1996 року у власність ОСОБА_8 в с. Пасіки-Зубрицькі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0, 24 га, рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 12.10.2007 року у власність ОСОБА_9 в с. Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0998 га із земельними ділянками площею 0, 1 га кадастровий № :09:001:0017 (власник ОСОБА_2 ); площею 0, 1 га, кадастровий № :09:001:0016 (власник ОСОБА_4 ); площею 0, 1 га кадастровий № :09:001:0014 (власник ОСОБА_6 ); площею 0, 1 га кадастровий № :09:001:0015 (власник ОСОБА_5 ) ?

Листом від 24.12.2024р. на адресу суду було скеровано клопотання судового експерта Янюк Д.В. про надання додаткових матеріалів для проведення судової земельно-технічної експертизи, а саме: оригінали або чіткі копії правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельні ділянки, передані рішенням Пасіки-Зубрицької сільської ради від 03.09.2010р. у власність ОСОБА_7 в с. Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0,1732га, рішення Пасіки Зубрицької сільської ради від 28.08.1996р. у власність ОСОБА_8 в с.ПасікиЗубрицькі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,24га, рішенням Пасіки Зубрицької сільської ради від 12.10.2007р. у власність ОСОБА_9 в с.Горішній для ведення особистого селянського господарства площею 0,0998га, з вказаними лінійними промірами, площею та каталогом координат в системі СК-63 або УСК-2000.

Представником позивачів подано заяву від 14.01.2025р. в якому повідомив суд, що позивачі не мають документів, про які зазначив судовий експерт у своєму клопотанні про витребування додаткових документів.

Судовим експертом Янюк Д.В. Науково-дослідного інституту судових експертиз скеровано повідомлення про неможливість надання висновку (судової земельно-технічної експертизи) № 4964-Е від 26.02.2025р., в якому зазначив, що виконання експертизи 24.12.2024р. було призупинено у зв`язку з тим, що судовий експерт заявив клопотання про надання додаткових матеріалів відповідно до ст.72 ЦПК України. Однак станом на 26.02.2025р. у встановлений нормативними правовими актами, які регламентують судову-експертну діяльність, термін 45 календарних днів, додаткові документи, які необхідні для відповіді на поставлені питання, не надані, що унеможливлює виконання даної експертизи.

Інших клопотань про проведення експертизи стороною позивача не заявлялось.

Наявність накладення земельних ділянок, може бути встановлена, зокрема за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою, однак відповідної експертизи під час розгляду справи проведено не було з підстав зазначених вище. Клопотань про призначення експертизи з питань входження земельних ділянок позивачів в межі території, яка охоплювалась детальним планом, затвердженим розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про затвердження детального плану території» №538/0/5-19 від 27.05.2019 року, стороною позивачів не заявлялось.

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).

Враховуючи викладене вище позивачами не представлено доказів того, що надані відповідачам земельні ділянки в будь-яких площах накладаються на земельні ділянки позивачів. Позивачами також не доведено, що земельні ділянки, надані позивачам входять в межі детального плану території, затвердженого розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про затвердження детального плану території» №538/0/5-19 від 27.05.2019 року. Позивачі документально не підтвердили межі їхніх земельних ділянок та місце розташування їхніх земельних ділянок, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається порушень прав позивачів.

Покликання представника позивачів, що перешкодою для реєстрації права власності позивачів на їх земельні ділянки стало прийняття ЛОДА оспорюваних розпоряджень та реєстрація права власності відповідачів на спірні земельні ділянки також не підтверджена жодними доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які звернення позивачів про реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Таким чином позивачами не доведено наявність порушеного відповідачами приватного (цивільного) права позивачів, а відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відтак враховуючи недоведеності наявності порушеного відповідачами права позивачів як самостійної підстави для відмови в позові, підстав наведення мотивів щодо аргументів позивачів щодо процедури прийняття розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про розроблення детального плану території» №1176/0/5-18 від 05.11.2018 року та розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації «Про затвердження детального плану території» №538/0/5-19 від 27.05.2019 року не вбачається.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачами.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.06.2021 року у справі№ 450/2241/21 провадження № 2/450/1399/21 скасувати з дня набрання цим рішенням законної сили, а саме скасувати арешт накладений на: - земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0017 площею 0,1 га, яка належить на праві власностіОСОБА_2 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0016 площею 0,1 га, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0014 площею 0,1 га, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0015 площею 0,1 га, яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош