г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1493/25
Номер провадження 2/213/1130/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Мазуренко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал», представник позивача Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Столітній М.М., звернувшись до суду з даним позовом, просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30000,00 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 . Укладено договір №4467967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту складає 3000,00 грн. строк кредиту 360 днів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 25.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно умов якого було відступлено право вимоги за Кредитними договорами. Загальна сума заборгованості склала 21525,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 3000,00 грн., заборгованість за процентами 17025,00 грн., штрафні санкції 1500,00 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року строк дії Договору №4467967 від 13.03.2024 року не закінчився, а тому у період з 26.10.2024 року по 07.03.2025 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 9975,00 грн.

Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

У судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

08 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, витребувані докази.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 . Укладено договір №4467967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту складає 3000,00 грн. строк кредиту 360 днів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «ПР», вих №2163-0111 від 01.11.24, 13.03.2024 22:32:08 успішно перераховано суму 3000,00 грн. на картку, маска картка НОМЕР_1 .

Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 70247.

Згідно відповіді Ат КБ «ПриватБанк» від 22.04.2025 р. №20.1.0.0.0/7-250417/31618-БТ, на імя ОСОБА_1 в Банку іметовано карту НОМЕР_2 , на яку здійснено переказ коштів 13.03.2024 в сумі 3000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» за Договір №4467967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, загальна сума заборгованості станом на 25.10.2024 року склала 21525,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 3000,00 грн., заборгованість за процентами 17025,00 грн., штрафні санкції 1500,00 грн.

25.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно умов якого було відступлено право вимоги за Кредитними договорами.

Згідно Додатку №1 до Договору №25/10/2024 від 2510.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за Договором №4467967 склала -21525,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 3000,00 грн., заборгованість за процентами 17025,00 грн., штрафні санкції 1500,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал» за Договором №4467967 за 133 календарних днів (26.10.2024 - 07.03.2025), заборгованість за Договором №4467967 склала 9975,00 грн.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги до відповідача щодо належного виконання останнім всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» на підставі Договору №4467967, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з зобов`язань за договором кредиту.

Так згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

При цьому, згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» придбало право вимоги за цим кредитним договором до відповідача.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі

№922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 10 000,00 грн є обґрунтованою.

У зв`язку з наведеним, з урахуванням відсутності заперечень відповідача проти відшкодування позивачу витрат на професійну (правничу) допомогу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал», представник позивача Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал», , заборгованість за кредитним договором у розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) грн.00 коп,, з яких заборгованість за основним боргом (сума кредиту) 3000,00 грн., сума заборгованості за процентами: нарахованих процентів первісним кредитором -17025,00 грн., сума заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 133 календарних днів 9975,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал», , судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2;

Представник позивача: Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Дата складення судового рішення 19 травня 2025 року.

Суддя В.В. Мазуренко