У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/702/25

Номер провадження 2/184/811/25

14 травня 2025 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

ознайомившись з заявою представника Акціонерного Товариства «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського міського суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав клопотання про забезпечення позову. В обґрунтування вказаного клопотання вказав, між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 14.01.2021 укладено кредитний договір №3100, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Банк надав Відповідачу грошові кошти на наступних умовах: Сума виданого кредиту (встановленого ліміту): до 1 000 000,00 грн; Строк користування кредитом: 12 місяців (з автоматичною пролонгацією на новий термін( п.1.2.2 кредитного договору); Цільове призначення для платежів за товари та послуги; Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 48 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56 % річних; Пільговий період 67 днів; Процентна ставка в пільговий період 0,01% річних. Згідно розрахунку, станом на 19.03.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 165 472,86 грн. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання по кредитному договору, - надало кредитні кошти в сумі, передбаченій умовами кредитного договору, однак позичальник достатньо довгий час не виконує належним чином умови кредитного договору. Отже, позичальник ОСОБА_1 вже зараз ухиляється від виконання свого обов`язку і не реагує на вимогу Банку, хоча інформація з реєстру нерухомого майна показує, що він має майнові можливості для погашення заборгованості. З цього можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не зацікавлений у погашенні боргу і у разі задоволення позову так само буде ухилятися від його виконання. На підставі чого позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Відповідно до Конвенції із захисту прав людини і основоположних свобод ефективний захист повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає міжнародній нормі.

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Як встановлено судом ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, зважаючи на наявність спору між сторонами, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із характером спірних правовідносин, наявні передбачені ст.149 ЦПК України підстави для забезпечення позову.

Зважаючи на відсутність обставин, визначених ч.3 ст.154 ЦПК України та враховуючи вид застосованого судом заходу забезпечення позову, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.12,149,150, 153,353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного Товариства «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Накласти арешт на належні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 , в межах ціни позову у розмірі 165472,86 гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud0428/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Покровського міського суду В. О. Коваленко