Справа № 521/1028/25
Номер провадження № 2/521/2531/25
14 травня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Бобуйок І.А.
секретаря судового засідання - Шелкопляс В.В.,
20.01.2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та оплату додаткових витрат на дитину, в якому просила суд: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_1 , виданий Лебединським МВ УМВС України в Сумській області, 29 травня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_3 , виданий Лебединським МВ УМВС України в Сумській області, 29 травня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Ухвалою суду від 25.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 22.04.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Позивачка в судове засідання не з`явився, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила слухати справу без її особистої участі, позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце належним чином та своєчасно.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень цієї Конвенції, дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, як до, так і після народження.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Стаття 150 СК України, визначає перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, якими зокрема є: виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка дитини до самостійного життя та інші.
Згідно ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
За правилами статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта).
Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частини 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частинами першою та другою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, за домовленістю між ними, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, №250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Судом встановлено, що у 2022 році ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу від 13.04.2022 року № 360, зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3 від 21.04.2025 року, складеного органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, житлово-побутові умови належні, для дитини створені умови для виховання та розвитку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідально ставиться до виховання, розвитку та здоров`я дитини.
Відповідно до довідки КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради від 27.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у КНП «ДМП № 7» Одеської міської ради, амбулаторія № 3.
Згідно з характеристикою Ворожбянського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Пролісок» Ворожбянської міської ради Сумського району Сумської області від 20.11.2024 року № 44/01-03, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад дошкільної освіти з 01.09.2024 року (он-лайн). Хлопчик спокійний, врівноважений, добрий. Уважно слухає дорослих, не перебиває інших учасників. Дитина має інтерес до іграшок та ігрових дій з ними. З однолітками вміє спілкуватися та ділитися своїми ідеями. Фізичний розвиток відповідає віку. Вихованням дитини займається мама - ОСОБА_1 . Вона відповідально ставиться до його розвитку, забезпечує комфортні умови для навчання та виховання вдома. Постійно підтримує зв?язок із педагогами та бере активну участь у житті закладу дошкільної освіти.
Згідно з характеристикою ОСББ «АЕРОПОРТІВСЬКИЙ» від 08.01.2025 року вих. № 11, засвідченої головою правління Писанюк I.Г., за адресою: АДРЕСА_1 з 10.07.2023 року мешкає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з чоловіком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За період проживання ОСОБА_1 зарекомендувала себе виключно з позитивного боку. Скарг від сусідів на неї не надходило, в конфліктних ситуаціях помічена не була.
17.08.2021 року судовим наказом Лебединського районного суду Сумської області з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина.
Судом встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, з дитиною не спілкується, від виховання сина самоусунувся, за місцем проживання дитину не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров?я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену заяву, в якій відмовляється від батьківських прав щодо свого сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заява зареєстрована в реєстрі за № 28 від 17.01.2025 року, приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О.
Згідно висновку органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № К-674 від 01.05.2025 року про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини, як того передбачає ст. 166 СК України, проте враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність ознак систематичного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов?язків по вихованню своєї дитини, яке виражається у тому, що він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування її особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі і не може бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання сином освіти. ОСОБА_2 не розуміє батьківського обов?язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займалась та не займається вихованням та утриманням дитини, не замислюється про долю дитини, її майбутнє.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов?язками.
На підставі наведених аргументів, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх сина.
Стосовно позовної вимоги, що полягає стягненні з ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину, роз`яснює наступне.
Відповідно до ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
В силу ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.
Згідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов?язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Заявниця стверджує, що дитина часто хворіє, проходила стаціонарне лікування, потребує ортопедичних виробів та проходження подальшого лікування, в зв?язку із чим необхідні додаткові витрати на це, проте не надає до суду ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, які полягають у стягненні з ОСОБА_2 на користь позивачки додаткових витрати на утримання дитини у зв`язку із недоведеністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 7, 15, 17, 19, п. 2 ст. 150, 152, 155 п.1 ч.2 ст. 164, ст. 165, ч. 2 ст. 166, ч. 5 ст. 167, ч. 1. 2 ст. 170, ст.ст.180, 182, 183, 191, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 280 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_1 , виданий Лебединським МВ УМВС України в Сумській області, 29 травня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок