Провадження № 22-з/802/52/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.

секретар Русинчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційні скарги: позивача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2025 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_4 на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2025 року задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2025 року в цій справі в оскаржуваних частинах щодо поділу квартири АДРЕСА_1 та щодо відмови у визнанні спільними боргових зобов`язань і розподілу судового збору скасувати, та ухвалити в цих частинах нове судове рішення.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати спільними для колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргові зобов`язання у сумі 30000 доларів США за договором позики від 15 липня 2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості виділеного майна у розмірі 640177,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8111,69 грн витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1272,70 грн витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2025 року в цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12078 грн. витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3407,03 грн. витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

05.05.2025 року представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання Представники сторін ОСОБА_5 та Мохнюк М.В. подали до апеляційного суду заяви з проханням розглядати заяву у їх відсутності. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою постановлення ухвали у цій справі є 19.05.2025, тобто, дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити з таких підстав.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1 і 2 статті 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

На підстві наведеного належить дійти висновку, що необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є неможливість подання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 повідомляла про очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 20000 грн. До закінчення судових дебатів в судовому засіданні 30 квітня 2025 року представник відповідачки Татарин В.М. заявила про намір подати докази про понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн та заяву про стягнення витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В судовому засіданні до закінчення судових дебатів та в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представником не зазначено про існування будь-яких поважних причин неможливості подання доказів про понесені або очікувані витрати на професійну правничу допомогу разом із апеляційною скаргою, відзивом на апеляційну скаргу позивача, чи до закінчення судових дебатів у справі.

Подана 05.05.2925 заява про ухвалення додаткового рішення також не обґрунтована поважними причинами неможливості подання доказів до судових дебатів.

До заяви додано договір про надання правової допомоги від 31 січня 2025 року - тобто доказ, який був складений задовго до судового засідання апеляційного суду, тому міг бути поданий позивачем в судовому засіданні.

Акт-розрахунок виконаних робіт хоча і складений 05 травня 2025 року, тобто після судового засідання, однак у ньому немає посилань на докази, які виправдовували б неможливість складання акта розрахунку до закінчення судових дебатів , також до акту не долучені докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які не могли бути подані до закінчення судових дебатів.

Зокрема з квитанцій від 26.02.2025, 29.04.2025, 08.04.2025 до прибуткового касового ордера про оплату відповідачкою ОСОБА_2 послуг згідно з договором від 31.01.2025, вбачається, що оплата послуг адвоката проведена до закінчення розгляду справи апеляційним судом, що вказує на можливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів. Ураховуючи, що заява про ухвалення додаткового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів, такі поважні причини не встановлено і судом апеляційної інстанції, а тому в ухваленні додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_2 Татарин Вікторії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді