ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2025 року про відмову у зупиненні провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування відмовлено повністю.

13 травня 2025 року до Черкаського апеляційного суду на вказану ухвалу суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту, виходячи з наступного.

Ухвала про відмову у зупиненні провадження у справі відсутня у переліку ухвал, визначеному частиною 1 статті 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення.

За ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Визначення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду по суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду по суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не згаданих у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, яка за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17).

Відповідно до практики Верховного Суду в ухвалі від 06 грудня 2023 року постановленої у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/1798/22 оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі не належить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, тому суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України. Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Тобто, вказані положення є безумовними підставами для повернення апеляційної скарги та винятків, за наявності яких особа може оскаржити до суду апеляційної інстанції вказану ухвалу суду першої інстанції, процесуальне законодавство не передбачає.

Таким чином, оскільки ухвала про відмову у зупиненні провадження у справі не підлягає окремому оскарженню від судового рішення, яким по суті закінчується розгляд справи, апеляційний суд на підставі ст. 357 ЦПК України не приймає її до розгляду і повертає апеляційну скаргу апелянтові.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2025 року про відмову у зупиненні провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування повернути особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту винесення.

Судді