УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 459/331/23

провадження № 61-2410св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат в Європі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат в Європі» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокат в Європі» (далі - ТОВ «Адвокат в Європі») звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання послуг у розмірі 195 782,00 грн.

Також, у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати недійсним договір про надання послуг від 16 грудня 2019 року № 11/12/2019, укладений із ТОВ «Адвокат в Європі».

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року, з урахування додаткового рішення цього ж суду від 29 жовтня 2024 року, первісний позов задоволено.

Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Адвокат в Європі» заборгованість за договором про надання послуг у розмірі 195 782,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення залишено без задоволенні, рішення місцевого суду залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення задоволено частково, додаткове рішення суду першої інстанції змінено, зменшено розмір стягнутих зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Адвокат в Європі» витрат на правничу допомогу з 15 000,00 грн до 5 000,00 грн.

В іншій частині додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року залишено без змін.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 459/331/23.

У травні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.

Заява обґрунтована тим, що 07 березня 2025 року відкрито виконавчі провадження щодо примусового виконання судового рішення про стягнення із заявника 195 782,00 грн та стягнення судових витрат в розмірі 5 000,00 грн. Стягнення вказаних коштів є для заявника надмірним тягарем, оскільки єдиним джерелом доходу заявника є його пенсія, розмір якої складає 2 862,00 грн на місяць, на яку, серед іншого, державним виконавцем накладено арешт, що обмежує заявника в користуванні цими коштами.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.

Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.

Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.

Водночас наведені ОСОБА_1 доводи не підтверджені доказами, а саме, зокрема, що призначена заявнику пенсія є єдиним джерелом його доходу, на яку накладено арешт.

Обґрунтовуючи вказане клопотання за майновим критерієм, заявник має підтвердити доказами відповідний майновий стан, зокрема про джерела доходів за попередній календарний рік, одержання доходів від майна, наявність самого майна, що зумовлює обов`язок власника у його утримані, відкриття банківських рахунків (депозитних), тощо.

За відсутності доказів накладення арешту на пенсійні виплати заявника та те, що вказаний дохід (пенсія) є єдиними джерелом доходу ОСОБА_1 відсутні правові підстави для задоволення заяви про зупинення виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян