ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8481/25
провадження № 2/753/7189/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

14 травня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач повністю погасив заборгованість, тим самим виконавши зобов`язання перед позивачем. Крім того, представник позивача просив суд повернути сплачений судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 500 грн. та витрати по сплаті судового збору.

При цьому, представник позивача у заяві про закриття провадження у справі вказує на те, що предмет спору у даній справі відсутній, оскільки відповідачем повністю сплачена заборгованість за кредитним договором №22.02.2023-100001129 віж 22.02.2023 року та виконано зобов`язання перед позивачем.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Оскільки ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, а відтак у даній справі відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановлює ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судових витрат з державного бюджету.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

А згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно платіжної інструкції №СЦ00011266 від 11.04.2025 року позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 2 422,40 грн., а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 225 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 2 422,40 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, стст. 260, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Зобов`язати відділення Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () суму судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, який було сплачено згідно платіжної інструкції №СЦ00011266 від 11.04.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.