ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1388/24Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/430/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Таратули Р.С., представника ОСОБА_2 - адвоката Кереї Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Таратули Руслана Степановича на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року, ухвалене суддею Ковтуновичем О.В. у цивільній справі №609/1388/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька районна військова адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що його мати - ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Зоря», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ТР №0309513, виданого 24 квітня 1998 року. Після смерті матері право на вищевказану земельну частку (пай) набув позивач в порядку спадкування за заповітом. До сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР №0309513 від 24 квітня 1998 року були внесені зміни про те, що право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №833 від 27 травня 2008 року.

Головою Шумської районної державної адміністрації було прийняте розпорядження «Про виділення успадкованих земельних ділянок в натурі та передачу їх у власність громадян» № 522 від 02.10.2008. У списку громадян, яким передаються земельні частки паї у власність, значиться також під № 9 ОСОБА_1 .

Управління Держкомзему у Шумському районі Тернопільської області видало довідку №2809 від 12 грудня 2008 року Про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки та розподіл земель серед власників і користувачів. У даній довідці вказано, що ОСОБА_1 володіє двома земельними ділянками: № НОМЕР_1 кадастровий номер :01:001:0657 за адресою: Рохманівська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі угіддя - рілля, площа 1,06 га; № НОМЕР_2 кадастровий номер :01:001:1727 за адресою: Рохманівська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі угіддя - пасовище, площа 0,3000 га.

У 2024 році позивач зясував, що 11 грудня 2009 року Шумською районною державною адміністрацією на належну йому земельну ділянку площею 1, 0567 га для ведення ведення товарного сільськогосподарського виробництва видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №461639 іншій особі - ОСОБА_2 (яка є рідною сестрою позивача, однак не приймала спадщину після смерті матері). На підставі рішення державного реєстратора Максимюк О.В. №38159045 від 16.11.2017 року була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0657. Для реєстрації права власності ОСОБА_4 було подано держаному реєстратору Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №461639.

В цей же день проведено державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки згідно договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ Мрія Фармінг Полісся.

У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним виданий ОСОБА_2 11 грудня 2009 року Державний акт ЯГ№461639 на право власності на земельну ділянку площею 1,0567 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рохманівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована на території Рохманівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області загальною площею 1,0567 га, кадастровий номер :01:001:0657, номер запису про право власності № 23416576, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ОСОБА_5 від 16 листопада 2017 року № 38159045.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Таратула Р.С. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на доводи, викладені у позовній заяві, та вказує, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 пройшов всю процедуру для оформлення права власності на спірну земельну ділянку, однак не може здійснити державну реєстрацію права власності у зв`язку із прийнятим 14 листопада 2017 року рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права. Аргументом для підтвердження ефективності способу захисту може слугувати чинний спрощений порядок державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, речові прав на які набуто до 1 січня 2013 року, встановлений ст. 29 Закону 1952-ІV, відповідно до якого державна реєстрація права власності на земельну ділянку проводиться за умови наявності відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі, за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є оскарження рішення органу влади, на підставі якого було видано державний акт.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що відсутні правові підстави для оскарження розпорядження Шумської державної адміністрації від 20 липня 2006 року №332 Про передачу у власність земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на землю колишнього КСП Агорфірми Зоря на території Рохманівської сільської ради Шумського району.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Керея Ю.Б. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та змінити мотивувальну частину рішення суду в частині належного способу захисту, визнавши належним способом захисту подання віндикаційного позову. Вказує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, що є самостійною підставою для відмови у позові. Крім цього, вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Таратули Р.С., який доводи апеляційної скарги підтримав, представника ОСОБА_2 - адвоката Кереї Ю.Б., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд прийшов до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не є ефективним способом захисту прав і законних інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

На думку суду першої інстанції, ефективним способом захисту є оскарження рішення органу влади, на підставі якого було видано державний акт.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що позивачем обрано спосіб захисту, який не є ефективним. Обрання неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині вказівки ефективного способу захисту необхідності оскарження рішення органу влади, на підставі якого було видано державний акт відповідачці ОСОБА_2 .

Такий висновок суперечить правовим висновкам, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від від 23 листопада 2021 року (справа №359/3373/16-ц, пункти 150-151).

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними, однак, невірне зазначення судом першої інстанції ефективного способу захисту саме по собі не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, так як на правильність зроблених судом висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі не впливає.

Обставини справи.

В порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 позивач ОСОБА_6 набув право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності агрофірми «Зоря», розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Таке право належало спадкодавцю ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0309513, виданого 24 квітня 1998 року.

27 травня 2008 року позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Колимар О.Д., зареєстроване в реєстрі за № 833.

Із змісту Свідоцтва про право на спадщину вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого 12 листопада 2004 року по реєстру № 54 Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності агрофірми «Зоря» Шумського району Тернопільської області розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0309513, виданого Шумською державною адміністрацією 24 квітня 1998 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24 квітня 1998 року за № 569; майнового паю, що знаходиться в агрофірмі «Зоря» Шумського району Тернопільської області, яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного. сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТP-XVII № 002485, виданого Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області 01 червня 2002 року.

Розпорядженням Голови Шумської районної державної адміністрації «Про виділення успадкованих земельних ділянок в натурі та передачу їх у власність громадян» №522 від 02 жовтня 2008 року вирішено передати безоплатно у власність успадковані земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності колишніх колективних сільськогосподарських підприємств: КСП «Трудівник», КСП ім. І. Франка, КСА ім. Л.Українки, КСП «Залісся», КСП 2Вілія», КСП «Вільне життя», СТЗОВ агрофірма «Зоря», КСП «Піщатинське», ВСГП «Маяк», КСП «Міжгір`я» згідно списку, що додається. У списку громадян, яким передаються земельні частки паї у власність, під №9 значиться ОСОБА_1 .

Із Довідки про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки та розподіл земель серед власників і користувачів №2809 від 12 грудня 2008 року, виданої Управлінням Держкомзему у Шумському районі Тернопільської області, вбачається, що земельні ділянки станом на 12 грудня 2008 року загальною площею 1,36 га знаходяться у власності та користуванні у ОСОБА_1 , в тому числі угіддя - рілля, площею 1,06 га, кадастровий номер :01:001:0657, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рохманівської сільської ради та у тому числі угіддя -: пасовище, площа 0,3000 га, кадастровий номер :01:001:1727, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рохманівської сільської ради.

Право власності на земельну ділянку площею 1,0567 га, кадастровий номер :01:001:0657, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рохманівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 383875025 від 21 червня 2024 року.

Так, із змісту цієї довідки вбачається, що підставою для внесення запису про право власності ОСОБА_2 є рішення державного реєстратора Шумської міської ради Максимюк О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38159045 від 16.11.2017; документи, подані для реєстрації державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ №461639, виданий 11.12.2009 Шумською районною державною адміністрацією.

З листа Кременецької РВА Тернопільської області №01-1242/02-20 від 5 липня 2024 року вбачається, що в наявних розпорядженнях та дорученнях голови Шумської РДА з жовтня 2008 року по грудень 2009 відсутня інформація щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №461639 на території Рохманівської сільської ради Токарській Н.А.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, зокрема, у постановах від 23 листопада 2021 року (справа №359/3373/16-ц), від 20 червня 2023 року (справа №14-86цс22) на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені у спосіб, що є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідкам.

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.

Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Зокрема, неефективною є вимога про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку. Визнання недійсним державного акта не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого незаконного володіння.

Наведене відповідає правовим висновкам, висловленим у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа №183/1617/16, пункти 88-94), від 23 листопада 2021 року (справа №359/3373/16-ц, пункт 151).

Крім цього, неефективним способом захисту є вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності за незаконним володільцем, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у п.153 постанови від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц). Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку у своїй постанові від 22 серпня 2018 року у справі №925/1256/16, де зазначалося про можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності як належного способу захисту права або інтересу.

Враховуючи зазначене, а також те, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0657, площею 1,0567 га, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав шляхом визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів наголошує на тому, що у даному випадку ефективним способом захисту є звернення позивача з віндикаційним позовом до особи, за якою зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Таратули Руслана Степановича залишити без задоволення.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 травня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.