Справа № 203/1974/24
Провадження № 6/0203/107/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Сердягіної О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення по цивільній справі №203/1974/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2025 року ГУ ДКС України у Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС звернулося до суду із заявою, в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення від 08 серпня 2024 року у цивільній справі № 203/1974/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме змінити спосіб виконання рішення з «Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50% судового збору у сумі 3 791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень.» на спосіб у вигляді: «Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 50% судового збору у сумі 3 791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень.».

04 лютого 2025 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області зі змісту яких вбачається, що останній заперечує проти задоволення заяви про заміну способу виконання рішення суду від 08 серпня 2024 року. Вказує, що 22 жовтня 2024 року він звернувся до ГУДКСУ у Дніпропетровській області із заявою про виконання зазначеного рішення та додатками до неї у вигляді оригіналу виконавчого листа та засвідченою мокрою печаткою суду копію рішення. Однак, письмово за вих. №05-10-10/16156 від 08 листопада 2024 року ГУДКСУ у Дніпропетровській області Осипову С.О. повідомлено про відмову у поверненні зазначених ним коштів через відсутність у додатках копії квитанції про сплату судового збору та нібито відсутності у його заяві банківських реквізитів. 02 грудня 2024 року він повторно звернувся до ГУДКСУ у Дніпропетровській області із заявою про повернення коштів за сплачений судовий збір з додатками до неї у вигляді квитанцій про сплату судового збору та засвідченої належним чином копії рішення суду. Однак, в усній формі в телефонному режимі йому було повідомлено про відмову у задоволенні його заяви. Так, ОСОБА_1 вважає, що зазначене вище свідчить про те, що заявнику 22 жовтня 2024 вже було відомо про існування судового рішення від 08 серпня 2024 року та виконавчого листа від 01 жовтня 2024 року, а не 02 січня 2025 року як про це вказує заявник у своїй заяві. 12 грудня 2024 року він звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення суду з додатками до заяви, а саме оригіналу виконавчого листа від 01 жовтня 2024 року. Зі змісту заяви заявника вбачається, що останньому стало відомо про виконавче провадження 09 січня 2025 року, однак станом на 20 січня 2025 року ГУДКСУ у Дніпропетровській області ухиляється добровільно виконувати судове рішення та вимоги державного виконавця. Також зазначає, що заявник після отримання заяви про повернення коштів за сплачений судовий збір, яке ним було отримано 22 жовтня 2024 року не скористався правом на оскарження зазначеного рішення суду. Також, вважає, що ГУДКСУ у Дніпропетровській області не є стягувачем по даній цивільній справі в розумінні ст. 435 ЦПК України. З підстав вищевикладеного, ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні заяви.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2025 року заяву ГУ ДКС України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення суду від 08 серпня 2024 року у цивільній справі № 203/1974/24 залишено без задоволення, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року цю ухвалу скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2025 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 23 квітня 2025 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення по цивільній справі №203/1974/24 прийнято до розгляду та призначеного до судового розгляду.

Представник ГУ ДКС у Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подала заяву про розгляд заяви за відсутності представника ГУ ДКС у Дніпропетровській області, наполягаючи на її задоволенні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні залишив вирішення даної заяви на розсуд суду, пояснивши, що він декілька разів звертався до ГУ ДКС України у Дніпропетровській області з приводу повернення йому коштів судового збору, проте щоразу з надуманих підстав йому відмовляли, тому він отримав виконавчий лист, що пред`явив до примусового виконання, хоча єдиною його метою було отримати від заявника виконання рішення в частині повернення йому судового збору. Також не заперечував проти виправлення арифметичної помилки в рішенні суду в частині правильної суми справленого судового збору, що зарахований до держбюджету - 6977,93 грн.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, заслухавши усні пояснення позивача, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/1974/24 (провадження № 2/0203/1061/2024) ухвалене рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21 квітня 2021 року у сумі 658 026,56 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50% судового збору у сумі 3 791,76 грн., сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року № R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень (а.с. 46, 47 том № 1).

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року не оскаржувалось та набрало законної сили 01 жовтня 2024 року, на примусове виконання якого стягувачу видано виконавчі листи 01 жовтня 2024 року, в тому числі і про зобов`язання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області повернути судовий збір.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання рішення суду в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист виданий у справі №203/2974/24 (провадження № 2/0203/1061/2024) та повернути йому 50% судового збору у сім 3 791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E суму 605,60 гривень. До заяви ОСОБА_1 долучався оригінал виконавчого листа №203/1974/24 (провадження № 2/0203/1061/2024) від 08 серпня 2024 року виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, а також належним чином завірена копія рішення суду від 08 серпня 2024 року, що набрало законної сили (а.с. 96 том 1).

Головне управління казначейської служби України у Дніпропетровській області письмово за вих. №05-10-10/16156 від 08 листопада 2024 року про повернення коштів повідомило ОСОБА_1 про повернення документів без виконання, на доопрацювання, з підстав того, що в пакеті документів відсутні оригінали або копії квитанцій 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE та від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E, що суперечить вимогам Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. Крім того, в тексті заяви про повернення судового збору не вказані реквізити рахунку отримувача коштів, на які необхідно перерахувати кошти. Також, до пакету документів наданий виконавчий лист, виданий 01 жовтня 2024 року, на який заявник посилається в заяві про повернення судового збору замість ухвали суду. Порядком не передбачено повернення з державного бюджету коштів судового збору за виконавчим листом суду (а.с.102 том № 1).

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявою про повернення коштів за сплачений судовий збір в якій просив на підставі рішення суду від 08 серпня 2024 року у справі №203/5922/23, провадження №2-з/0203/74/2023 перерахувати йому з бюджету 50% судового збору у сім 3791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на загальну суму 6977,93 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень із зазначенням реквізитів отримувача. Додатками до заяви зазначено засвідчена мокрою печаткою суду копія рішення від 08 серпня 2024 року, квитанція від 19 квітня 2024 року № R22S-9MZA-F2EE на суму 6 977,93 гривень та квитанція від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень (а.с. 99 том № 1).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусових виконань рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапаровою А.С. відкрито виконавче провадження №76778925 від 13 грудня 2024 року на підставі виконавчого листа №203/1974/24 виданого 01 жовтня 2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про зобов`язання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50% судового збору у сумі 3 791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень про що 09 січня направлено вимогу виконавця за вих. №05.1-34/120 до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області .

Цією постановою також стягнуто з боржника ГУ ДКС України у Дніпропетровській області 32000,00 грн. виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця (а.с.103-104 том № 1).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1, 2, 5, 7 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів щодо реалізації рішення в разі неможливості його виконання раніше встановленим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Такий Порядок установлений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Механізм стягнення та повернення з Державного бюджету судового збору за рішенням суду затверджено п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників та наказом наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

У вказаних нормативно правових актах орган Казначейства виступає як орган, який виконує вказані судові рішення щодо повернення коштів з Державного бюджету. Проте по вказаним рішенням орган Казначейства не є боржником.

Тобто, в даному випадку, на орган Казначейства вже було покладено обов`язок на повернення коштів з державного бюджету.

Повернення судового збору на підставі рішення суду здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Згідно абз. 8 п. 5 Порядку №787 заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Відповідно до абз. 9 п. 5 Порядку №787 заява про повернення коштів з бюджету судового збору, за виключенням помилково зарахованого, складається із обов`язковим зазначенням інформації, наведеної в абзаці восьмому цього пункту, і номера судового рішення та подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства із оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, копією судового рішення, засвідченою належним чином.

Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не є стороною у цій справі.

При цьому, суд приймає до уваги висновки у цій справі Дніпровського апеляційного суду у постанові від 08 квітня 2025 року про констатовану відсутність у ГУ ДКС України у Дніпропетровській області процесуального статусу боржника, а виконавчий збір може бути накладений тільки на боржника у виконавчому проваджені. Таким чином, враховуючи, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не є стороною у справі, то і примусове притягнення до відповідальності суперечить нормам процесуального права, на що звернув увагу.

Одночасно, суд звертає увагу, що за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE (а.с.6) сума сплаченого судового збору, зарахованого до держбюджету склала 6977,93 гривень, а 125,60 грн. це комісійна винагорода банку, що не стосується судового збору та зарахувань до Держбюджету, у зв`язку з чим не може бути повернута з Державного бюджету України, проте в рішенні суду від 08 серпня 2024 року в мотивувальній і резолютивній частині допущена арифметична помилка, оскільки в судом вирішувалось питання розподілу саме судового збору, і за іншою квитанцією 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на загальну суму 616,50 грн. (а.с.23) судом вирішене питання саме щодо сплаченого судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн., без урахування суми комісійної винагороди банку на суму 10,90 грн., а тому вказана арифметична помилка в порядку ст. 269 ЦПК України підлягає виправленню.

Таким чином, враховуючи, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській є органом Казначейства, який виконує вказані судові рішення щодо повернення коштів з Державного бюджету, проте за рішення суду не є боржником, а також беручи до уваги, що зміна способу виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб, суд вважає за необхідне змінити спосіб виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року по справі № 203/1974/24 в частині вирішення питання розподілу судових витрат із зобов`язання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області повернути позивачу судовий збір на повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на суму 6977,93 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 18, 258, 260-261, 269, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Виправити арифметичну помилку, допущену в пункті 19 мотивувальної частини і 4 абзаці резолютивної частини рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року у цивільній справі № 203/1974/24 (провадження № 2/0203/1061/2024) зазначивши правильно суму судового збору, що підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 6977,93 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 93 коп.).

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

Спосіб виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2024 року по справі № 203/1974/2424 (провадження № 2/0203/1061/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в частині вирішення у четвертому абзаці резолютивної частини рішення питання розподілу судових витрат змінити із:

«Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50% судового збору у сумі 3 791,76 гривень, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року № №R22S-9MZA-F2EE на суму 7 103,53 гривень та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень»

на наступний спосіб виконання:

«Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого ним за квитанцією від 19 квітня 2024 року №R22S-9MZA-F2EE на загальну суму 6977,93 гривень, тобто в розмірі 3488,97 гривень, та квитанцією від 18 червня 2024 року №TLTA-63QY-ZE4E на суму 605,60 гривень».

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повна ухвала складена та підписана 16 травня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко