Справа № 355/418/25
Провадження № 2/355/512/25
06 травня 2025 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Юлії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в розмірі 3028,00 гривень.
Свої позовні вимоги представник позивача від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Ю.О. обґрунтовує тим, що 18 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5675951 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізитами якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті) ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
24 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики №4699761. Згідно з п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність, грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписання цього договору позики відповідач підтверджує що він ознайомився на сайті https//clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги що передбачені ст.12 Законом України «Про фінансову послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті https//clickcredit.ua/informaciya їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі відповідно до п.20 Договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційного телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Представник позивача від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, у разі неявки до судового засідання відповідача не заперечував проти розгляду справи заочно, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 27 березня 2025 року о 10 годині, однак повернувся поштовий конверт з довідкою про причину повернення у якій було зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою», далі повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 06 травня 2025 року о 12 годині 45 хвилин. Причину неявки суду повідомлено не було, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями стосовно позовної заяви надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе часткове задоволення позовних вимог з таких підстав а саме:
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З копії заяви на отримання кредиту №5675951 від 18 квітня 2024 року слід, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Мілоан» про надання йому кредиту для задоволення особистих потреб, що не суперечать закону на наступних умовах сума кредиту 5000,00 гривень, загальний строк кредитування 345 днів, процентна ставка протягом першого розрахункового періоду 511 відсотків річних, процентна ставка протягом решти строку кредитування 876 відсотків річних, комісія за надання кредиту 11.50% від суми кредиту, періодичність здійснення платежів: в першій період 15 днів, далі кожні 15 днів згідно графіку платежів. Розмір періодичного платежу: згідно графіку платежів. Платіжна картка позичальника на яку перерахована сума кредиту: MASTERCARD DEBIT WORLD 516874*10.(а.с.14 зворотна сторона аркушу-15)
Згідно копії платіжного доручення 128658175 від 18 квітня 2024 року ТОВ «Мілоан» через «ПриватБанк» перерахував 5000,00 гривень відповідачу ОСОБА_1 згідно договору 5675951 на MASTERCARD 516874*10.(а.с.16)
З копії договору факторингу №28082024/2 від 28 серпня 2024 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклала з ТОВ «Мілоан» договір факторингу відповідно до якого п.1.1 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав, або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржники включаючи суму основного зобов`язання (кредит) плату за кредитом(комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом). Неустойкою (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів. За наявності право одержання яких належить клієнту. За п.1.2 Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників-підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованість боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників у електронному вигляді за формою наведеною в додатку №4 до цього договору на підставі прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді.(а.с.18-20)
З копії акту прийому передачі реєстру боржників №2 за договором факторингу №28082024/2 від 28 серпня 2024 року слід, що 28 серпня 2024 року фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з однієї сторони, та клієнт ТОВ «Мілоан» уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 договору факторингу №28082024/2 від 28 серпня 2024 року укладеного між клієнтом та фактором про наступне: клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №2 кількістю 1845, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №28082024/2 від 28 серпня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.(а.с.21)
З копій відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту слід, що відповідачем не повертались кошти згідно кредитного договору №5675951 та нараховувались проценти за користування кредитними коштами.(а.с.23-24)
З копії договору позики №4699761 від 24 вересня 2023 року слід, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач ОСОБА_1 укладено договір позики на наступних умовах за п.1 позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківських рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму, грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. п.2.1 на поточний рахунок відповідача перераховано 6000,00 гривень. п.2.2 Строк позики 30 днів. п.2.3 Базова процентна ставка за перший день 71.71% фіксована,п.2.4 базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики фіксована 3%. Дата надання позики 24 вересня 2023 року , дата повернення позики 24 жовтня 2023 року знижена процента ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0.01%.(а.с.32-35)
З копії договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір факторингу відповідно до якого п.1.1 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав, або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржники включаючи суму основного зобов`язання (кредит) плату за кредитом(комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), проценти за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів. За наявності право одержання яких належить клієнту.(а.с.36-37)
З копії додаткової угоди №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, складеної 28 липня 2021 року стосовно якої сторони погодились внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції «Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства».(а.с.38)
З копії додаткової угоди №20 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, складеної 27 лютого 2024 року стосовно якої сторони визначились з сумою права вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №17 від 27 лютого 2024 року. В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №17 від 27 лютого 2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів. Було визначена сума прав вимоги що відступаються згідно реєстру боржників №18 від 27 лютого 2024 року.(а.с.39)
З копії акту прийому передачі реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року слід, що 27 лютого 2024 року фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з однієї сторони, та клієнт ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів » уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року укладеного між клієнтом та фактором про наступне: клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №19 кількістю 8053, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.(а.с.40)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору підписав його електронним підписом та отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Закону «2120-ІХ «Про внесення до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України» щодо дії норм на період воєнного стану «неустойка»(штрафи, пеня) та інші платежі, сплатити яких передбачені договором про споживчий кредит нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткові виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем.
Також у відповідності до цього закону у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк його припинення або скасування у разі прострочення за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком, або інших кредитодавців (позикодавців) позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штраф, пені) за таке прострочення.
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідним договором, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем(позикодавцем).
Отже, як було встановлено судом, що відповідач ОСОБА_1 отримавши кредити жодного з них не повернув. Крім того за користування кредитами йому було нараховані проценти, які також повинні бути повернуті кредитодавцям або факторові, який отримав право як кредитор на право отримання кредитних коштів та процентів. Однак позивач неправомірно просить стягнути з відповідача неустойку (штраф, пеню) в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню а саме у сумі 5600,00 гривень, яка підлягає списанню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2 ,4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048,1050,1052,1054,1082 ЦК України,-
Повні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Юлії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
-5000 (п`ять тисяч)гривень 00 копійок - сума заборгованості за основним зобов`язанням;
-575 (п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за комісією за надання кредиту;
В частині стягнення неустойки (штраф, пеня) в сумі 5600( п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, відмовити.
-6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу;
В іншій частині стягнення понесених судових збитків в сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 73 копійок, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09 травня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов