Провадження № 6/466/79/25
У Х В А Л А

«19» травня 2025 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар МАРОЧКАНИЧ В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м в м.Львові заяву відповідачки ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09.04.2025 задоволено позов ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 22 125,00 грн. (двадцять дві тисячі сто двадцять п`ять гривень) заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № від 28.04.2024 та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (дві чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Відповідачка ОСОБА_1 подала заяву про розстрочку виконання цього рішення до одного року (дванадцять місяців), мотивуючи тим, що вона безробітна, жодного джерела доходу та нерухомого майна не має.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Ознайомившись з матеріалами справи, поданою заявою, долученими документами про матеріальне становище заявниці, суд вважає, що дану заяву можна розглянути у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно норм ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Так, заявниця стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, те, що на даний час є безробітною, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити, надавши розстрочку у виконанні судового рішення тривалістю 6(шість) місяців. Підстав для надання максимального терміну відстрочки немає.

Керуючись ст. ст. 258 -261,353,354,435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/13241/24 від 09.04.2025 про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 22 125,00 грн. (двадцять дві тисячі сто двадцять п`ять гривень) заборгованості за Договором надання грошових коштів у позику № від 28.04.2024 та судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (дві чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) на строк 6 (шість) місяців з часу набрання ухвалою законної сили зі сплатою щомісячно впродовж п`яти місяців по 4090,00 грн. та в шостому місяці 4097,40грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська