ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4177/24 Номер провадження 22-ц/814/1473/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк" на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року до суду звернулося АТ «Універсал Банк»» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування позову вказувало, що 27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 27.05.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Також вказувала, що за умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 11000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 100000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є картка № НОМЕР_1 ……007, однаквзяті зобов`язання відповідач не виконує і станом на 07.01.2024 року її борг по нарахованому кредитному договору становить 103946,23 грн., а тому просило стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Автозаводського районного суду від 19 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 травня 2019 року у розмірі 9 373,66 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом («тілом кредиту») у цьому розмірі та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 273,13 грн.

Відмовлено АТ «Універсал Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за наданим кредитом («тілом кредиту») у розмірі 94 572,57 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2754,87 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення Споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними умовами, правилами обслуговування, тарифами, тощо.

Зокрема вказує, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Цитуючи зміст постанов Верховного Суду у справах №464/4985/15-ц від 08.07.2020, № 753/16745/15-ц від 02.07.2020, доводить, що розширений розрахунок заборгованості є достатнім та належним доказом на підтвердження розміру боргу.

Акцентує увагу, що відповідач не надала суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити або інші докази про невірність наданого банком розрахунку.

05.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення районного суду залишити без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 27.05.2019 року ПАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви до Договору про надання банківських послуг.

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами вона ознайомлена, отримала їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. Дана заява містить підписи представника банку та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 11 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом за яким є платіжна картка. В подальшому 13.01.2021 року кредитний ліміт було збільшено до 100000 грн., а 19.12.2022 року було зменшено до 91000 грн. ( а.с.120).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.05.2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 07.01.2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 103946 грн. 23 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги на суму 9373, 66 грн. (загальний залишок заборгованості по тілу кредита) та відмовляючи в задоволенні вимог на суму 86310,34 грн. (які автоматично були списані із рахунку відповідача у якості процентів за корстуванн якредитом), суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Окрім того вважа, що списання із рахунку відповідача 3028 грн. судових витрат є безпідставним.

Проте, колегія суддів повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не може, з огляду на наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зазначене вище дає підстави дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що 27.05.2019 ПАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви до Договору про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач погодився, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які вона отримала в мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі11 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом за яким є платіжна картка. В подальшому 13.01.2021 року кредитний ліміт було збільшено до 100000 грн., а 19.12.2022 року було зменшено до 91000 грн. ( а.с.120).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом (карткою), за що їй нараховувались відсотки, та вчиняла дії щодо часткової сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками протягом періоду кредитування.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від від 27.05.2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 07.01.2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 103946 грн. 23 коп.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно тарифів та повернути кредит.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку та здійснювався ним на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість.

Суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості, який доданий позивачем до позову, є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів відповідачем, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування загальної заборгованості за кредитом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами фактично склалися кредитні правовідносини, сторони мали взаємні права та обов`язки із виконання укладеного між ними кредитного договору, проте помилився при визначенні об`єму умов що були узгодженні сторонами.

Колегія суддів, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи, доходить висновку, що між ПАТ АТ «Універсал Банк» правонатупником якого є АТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, що підтверджується анкетою заявою до договору про надання банківських послуг від 27.05.2019 року, витягом з умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, витяг з тарифів за карткою Momobank, розрахунку заборгованості.

Посилання відповідчки на безпідставне нарахування банком 3028 грн. судових витрат на картку відповідача, не беруться до уваги та не є предметом розгляду, оскільки із наданого банком розрахунку заборгованості не вбачається включення даної суми до заборгованості за спірним кредитним договором. Також слід зазначити, що відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про визнання дій банку неправомірними щодо списання вказаної суми.

Таким чином, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а оскаржуване рішення було ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, таке рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк», адвоката Македона Олександра Андрійовича задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.05.2019 станом на 07.01.2024 року у розмірі 103946,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 3028 грн, за подання апеляційної скарги 3542 грн, а всього 7570 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 травня 2025 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ Т.В. Одринська __________________ В.П. Пікуль