Справа № 642/6768/23
Провадження № 2-др/642/9/25
02 травня 2025 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.,
за участю секретаря Антонян А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною ОСОБА_1 - адвоката Натини Андрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Натини Андрія Олексійовича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позом представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними,
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на частину квартири АДРЕСА_3

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на частину квартири АДРЕСА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на частину квартири АДРЕСА_5 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Крім того, у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Ярослав Вікторович, про визнання правочинів удаваними, відмовлено у повному обсязі.

11.04.2025 представником позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною - адвокатом Натиною А.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про стягнення з позивачки на користь відповідачки 150 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

01.05.2025 на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Харченка К.С. про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірним складності, обсягу справи та витраченому часу, вартість правових послуг є свідомо завищеною, а також не відповідає критерію розумності та обґрунтованості.

Зазначає, що адвокат Натина А.О. в позовній заяві від 16 листопада 2023 зазначив, що: «орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести, складає 70 000,00 (сімдесят тисяч) грн., що складається з судового збору, витрат на правову допомогу, переклад процесуальних документів, поштові затрати, інше». Тобто представник позивача до пов`язаних з розглядом даної справи відніс не тільки витрати на правничу допомогу, а і іншу супутні витрати та їх загальний розмір оцінив у 70 000,00 грн. Розмір сплаченого судового збору загальному розмірі становить 13 956,80 грн. При цьому, позивач поніс витрати пов`язані з отриманням довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості та не надає жодних доказів вартості цих довідок. Отже, сума судових витрат (в частині витрат на правову допомогу, переклад процесуальних документів, поштові затрати, інше) позивача, заявлена ним (в особі його представника адвоката Натини А.О.) в попередньому (орієнтовному) розрахунку, становить 70 000,00 грн. 13 956,80 грн. = 56 043,20 грн.

Адвокатом надається для відшкодування плата за надані послуги: правовий аналіз документів та консультацію клієнта, формування правової позиції, збір доказової бази, підготовку процесуальних документів, організацію виконання ухвали суду про забезпечення позову, аналіз відзиву на позовну заяву та формування позиції щодо подальшого захисту клієнта, аналіз зустрічної позовної заяви та формування позиції по справі, підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву, участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Представник відповідачки вказав, що фактично складання позовної заяви і включає в себе правовий аналіз документів та консультацію клієнта, формування правової позиції, збір доказової бази, підготовку процесуальних документів та інші, підготовчі дії. Вказане свідчить про необґрунтованість та дублювання наданих послуг з метою умисного збільшення вигаданих витрат на правничу допомогу.

Відповідач вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу значно перевищує попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, який взагалі не був зазначений, а входив до складу витрат пов`язаних із розглядом даної справи.

При винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат

відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: не вирішено питання про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом вирішено розглянути це питання з повідомленням сторін у судове засідання.

У судове засідання сторони та їх представники, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи не з`явилися, про день та час розгляду заяв були повідомлені своєчасно належним чином, представник позивача та представник відповідачки подали клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без їх участі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін та їх представників за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатам Натиною А.О. заявлялась у позові вимога про відшкодування понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу з попереднім розміром у сумі 70 000,00 грн., що складають з витрат судового збору, витрат на правову допомогу, переклад процесуальних документів, поштові затрати, інше, розрахунок яких та подання доказів відстрочено до ухвалення судового рішення по справі.

Правничу допомогу позивача ОСОБА_1 здійснював адвокат Натина А.О. на підставі договору про надання правничої допомоги адвокатських послуг від 03.09.2023 року, Додаткової угоди №1 від 07.10.2024, Додаткової угоди №2 від 31.12.2024 року, а також ордеру ВК № 1101546 від 04.09.2023, виданим Адвокатським бюро «Андрій Натина».

На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу суду надано Додаткову угоду №1 від 07.10.2024 до договору про надання правової допомоги від 03.09.2023, укладену між позивачем та Адвокатським бюро «Андрій Натина», підписаний сторонами, у якій конкретизовано розмір гонорару за надання правової допомоги згідно договору про надання правничої допомоги адвокатських послуг від 03.09.2023 у справі №642/6768/23 і станосить 150 000,00 грн.

Також надано, Додаткову угоду №2 від 31.12.2024 до договору про надання правової допомоги від 03.09.2023, укладену між позивачем та Адвокатським бюро «Андрій Натина», підписаний сторонами, якою продовжено строк дії договору від 03.09.2023 до 31.12.2026, інші пункти договору залишено без змін.

Крім того, суду надано Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги адвокатських послуг від 09.04.2025, яка включала в себе: - правовий аналіз документів та консультування клієнта, - формування правової позиції, - збір доказової бази (інформаційні довідки, оцінка, запити, інше), - підготовка процесуальних документів до суду (позовна заява, заява про забезпечення позову, клопотання, інше), - організація виконання ухвали суду про забезпечення позову, - аналіз відзиву на позовну заяву та формування позиції щодо подальшого захисту Клієнта, - аналіз зустрічної позовної заяви та формування позиції по справі. - Підготовка відзиву на Зустрічну позовну заяву, - участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Суд наголошує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04).

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід навести висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Отже, при зверненні за відшкодування необхідно враховувати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Як вбачається з матеріалів справи загальна сума судових витрат сторони позивача становить 150 000,00 грн.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката Натини А.О. з надання правової допомоги. Зокрема, адвокатом в інтересах позивача подано до суду позовну заяву, заяву про забезпечення позову, два клопотання про розгляд справи без участі сторін, клопотання про перенесення судового засідання, клопотання про прийняття зустрічного позову, відзив на зустрічну позовну заяву, відповідь на відзив на первісний позов, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, клопотання про залучення третьої особи, клопотання про відкладення слухання справи, клопотання про долучення доказів, клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, два клопотання про відкладення слухання справи.

Адвокатом Натиною А.О. здійснено представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у Холодногірському районному суді м. Харкова у режимі відеоконференції у судових засіданнях:

-17.04.2024 тривалістю 17 хвилин з 11.05 год. по 11.22 год., у ході якого розглядались клопотання про виклик свідків та залучення третьої особи,

- 05.11.2024 тривалістю 41 хвилина з 13.57 год. по 14.38 год., де було заслухано учасників справи,

- 28.11.2024 тривалістю 1 годину 13 хвилин з 11.23 год. по 12.36 год., в ході якого було допитано свідків,

-30.01.2025 тривалістю 23 хвилини з 14.08 год. по 14.32 год., де досліджувалися докази та вислуховувалися репліки сторін,

а також 27.03.2025 у судовому засіданні тривалістю 34 хвилини з 14.00 год. по 14.34 год., судові дебати.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, суд виходить з того, що справа про поділ майна подружжя розглянута в загальному порядку, фактично адвокатом складено п`ятнадцять процесуальних документів у справі позовну заяву, заяву про забезпечення позову, два клопотання про розгляд справи без участі сторін, клопотання про перенесення судового засідання, клопотання про прийняття зустрічного позову, відзив на зустрічну позовну заяву, відповідь на відзив на первісний позов, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, клопотання про залучення третьої особи, клопотання про відкладення слухання справи, клопотання про долучення доказів, клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, два клопотання про відкладення слухання справи, які містять велику кількість прикладів судової практики.

Отже, враховуючи, що позов задоволено частково, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих відповідачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, за наявності заяви представника позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 50 000,00 грн. за правову допомогу, надану в ході розгляду справи у суді першої інстанції.

За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким частково задовольнити вимоги представника позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною ОСОБА_1 - адвоката Натини Андрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною ОСОБА_1 - адвоката Натини Андрія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Повний текст складено 13.05.2025.

Суддя - А.М. Гримайло