Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/877/25
У Х В А Л А

14.05.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі судді Васільєва С.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

До Красилівського районного суду Хмельницької області звернувся заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 4576,12 грн., 106,02 грн. 3% річних, 435,45 грн. інфляційних витрат.

Заявник не мотивує звернення саме до цьому суду. У тексті заяви зазначено, що вона подається до Хмельницького міськрайонного суду.

Дослідивши подану заяву з долученими матеріалами, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заяви про видачу судового наказу подаються до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, визначеними цим Кодексом.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Матеріали справи свідчать про те, що заявленою вимогою у даній справі є стягнення заборгованості за комунальні послуги з розподілу природного газу, які надавалися до будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, за правилами виключної підсудності, передбаченими ст. 30 ЦПК України, розгляд даної заяви територіально не підсудний Красилівському районного суду Хмельницької області.

Також суд враховує, що згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1373904 від 13.05.2025, отриманої судом в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Така адреса боржника вказана заявником і у заяві. Однак навіть у цьому випадку справа не підсудна Красилівському районному суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Отже, відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України заява про видачу судового наказу може бути передана за підсудністю виключно за умови, що боржник за цією заявою є фізична особа-підприємець або юридична особа.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржник є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Оскільки боржником за заявою про видачу судового наказу є фізична особа, а чинний ЦПК України не передбачає механізму передачі за підсудністю заяви про видачу судового наказу, за якою боржником є фізична особа, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу

Роз`яснити заявнику його право на звернення з даними вимогами до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у наказному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2025.

Суддя С. В. Васільєв