ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/643/25 Номер провадження 22-ц/814/1830/25Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Захарова Тараса Григоровича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просила встановити факт , що має юридичне значення , а саме, що Свідоцтво про право власності на житло від 28 січня 2004 року, що видане Відділом з реформування управління та утримання житлового фонду Артемівської міської ради згідно з розпорядження від 28 січня 2004 рок № 200049 на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ПНОКПП НОМЕР_1 .

В обгрунтування заяви вказувала, що вона є власницею частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 28.01.2004 року № НОМЕР_2 .

Разом з тим, Департамент з питань реєстрації відмовив у проведенні реєстраційних дій у зв`язку і невідповідністю даних у поданих документах , а саме заявником на здійснення реєстрації є ОСОБА_1 , а відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28.01.2004 року власником є ОСОБА_2 .

Вказувала, що її адвокатом було надіслано запит до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району про внесення змін до Свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 2004 рок у частині зміни прізвища, проте їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю доступу до архіву та рекомендували звернутися до суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявниці, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження районний суд виходив з того, наявне рішення суду у справі між тими самими учасниками справи, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також відсутні інші обставини, що потребують дослідження в судовому засіданні.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновок районного суду з огляду на наступне.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України та за участю заявника і заінтересованої особи ( частина 3, частина 4 статті 294 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 520/18820/19 (провадження № 61-2294св20) Верховний Суд дійшов висновку про те, що критеріями відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України є наявна тотожність спірних правовідносин (спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у різних цивільних справах) та судове рішення у тотожній справі, що набрало законної сили.

Разом із тим, такі обмеження не розповсюджуються на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження, а тому відмова у задоволенні заяви за недостатністю доказів не позбавляє особу, яка вже зверталася з відповідною заявою, права повторно звернутися до суду для вирішення цього питання.

Подібні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року в справі № 747/20/23.

Для повного та об`єктивного розгляду даної апеляційної скарги судом апеляційної інстанції витребувано справу № 554/6736/24 згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 вже зверталася до суду в порядку окремого провадження з заявою встановити юридичний факт про те, що Свідоцтво про право власності на житло від 28 січня 2004 року, що видане Відділом з реформування управління та утримання житлового фонду Артемівської міської ради згідно з розпорядження від 28 січня 2004 рок № 200049 на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ПНОКПП НОМЕР_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку із відсутністю доказів або причини неможливості одержання або відновлення загубленого чи знищеного документу, що посвідчує факт.

Разом з тим, звертаючись до суду із заявою 20.01.2025 року ОСОБА_1 надала відомості про те, що вона зверталася Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району про внесення змін до Свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 2004 рок у частині зміни прізвища, проте їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю доступу до архіву, а тому вважає, що захистити своє право вона може виключно в судовому порядку.

Таким чином, вбачається, що вказані заяви від 27.06.2024 року та від 20.01.2025 року не є тотожними, що також виключає відмову у відкритті провадження.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом статей 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або порушених, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасником процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Таким чином, враховуючи, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, не розповсюджується на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження, а також те, що заяви ОСОБА_1 не є тотожними, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу районного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374,379,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Захарова Тараса Григоровича - задовольнити.

УхвалуОктябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 травня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.І. Обідіна