Справа № 127/3206/25
Провадження № 22-ц/801/1046/2025
Провадження № 22-ц/801/1047/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Горбатюк В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

14 травня 2025 рокуСправа № 127/3206/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

Суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника позивачів ОСОБА_1 про витребування доказів у справі № 127/3206/25 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Вінницького транспортного фахового коледжу про визнання договорів про надання освітніх послуг та про підготовку фахівця недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів шляхом стягнення коштів за навчання та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Крижанівського Валерія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025, -

в с т а н о в и в :

29.01.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися у суд із позовом (вх № 8449) до Вінницького транспортного фахового коледжу (далі ВТФК) про визнання договорів про надання освітніх послуг та про підготовку фахівця недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів, шляхом стягнення коштів за навчання та моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025 заяву задоволено частково та здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог; здійснити розподіл судових витрат.

У судовому засіданні представником позивачів ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування кошторису освітніх послуг, відповідно до яких у 2021 році при укладанні оспорюваних договорів була зазначена вартість 42300 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечив, посилаючись на те, що суд не вправі збирати докази в апеляційній інстанції, раніше дане клопотання позивачем не було заявлено в суді першої інстанції.

Ознайомившись із поданим клопотанням представника позивачів про витребування доказів, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно із частинами 1, 2, пункту 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною третьою статті 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жук проти України" (Заява № 45783/05) від 21.10.2010 (пункт 25) Суд нагадує, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони.

Відповідно до частини першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 264/949/19 зазначено, що: «вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».

У постанові ВС від 7.04.2021 в справі № 279/11692/15-ц зазначено, що «У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи».

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,, серед основних підстав апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції зазначає про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно умов укладеного договору Вінницький транспортний коледж (далі ВТК) зобов`язаний був здійснити навчання здобувача відповідно до ліцензійних умов провадження освітньої діяльності та видати здобувачу диплом про фахову передвищу освіту; договори № 4-Л від 5.08.2021 та № 204 від 1.09.2021, укладені між сторонами, передбачали надання послуг для здобуття іноземцями освіти за освітньою професійною програмою Лісове господарство, з подальшою видачою відповідного документа про освіту за спеціальністю 205 «Лісове господарство», проте відповідач не мав ліцензії Міністерства освіти і науки України на здійснення освітньої діяльності для іноземців; відповідач не маючи спроможності провадити освітню діяльність відповідно до ліцензійним умов провадження освітньої діяльності та всупереч вимогам закону уклав договір № 4-Л віл 5.08.2021 та № 204 від 1.09.2021 про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти; відповідачем порушено п. 5.1 договору № 204 від 1.09.2021, оскільки законний представник не була ознайомлена з ліцензією на провадження освітньої діяльності ВТК.

Заперечуючи аргументи апеляційної скарги відповідач зазначає, що в заяві ОСОБА_3 про допуск до участі у конкурсному відборі на навчання повідомляв про своє ознайомлення з правилами прийому, ліцензією та сертифікатом про акредитацію напряму підготовки/спеціальності/освітньої програми; у 2021 році прийом абітурієнтів ВТФК здійснювався на підставі діючої ліцензії та «Правил прийому до ВТФК у 2021 році»; з дотриманням статті 30 Закону України «Про освіту» дані документи були опубліковані та доступні для ознайомлення для будь-яких зацікавлених осіб, містились на сайті навчального закладу в розділі «Абітурієнти», «Ліцензії» та розміщувались на інформаційному стенді приймальної комісії. Про відсутність акредитації наголошувалось, зокрема, у відомості щодо права здійснення освітньої діяльності у сфері фахової передвищої освіти; ОСОБА_3 в порушення навчального плану для студентів групи 4-Л-62 відділення спеціальності 205 Лісове господарство ВТК не з`явився на захист переддипломної практики та не здав звітної документації, що у наслідку призвело до недопущення його до складання кваліфікаційного іспиту. 7.06.2024 ОСОБА_3 студента групи 4-Л-62 відраховано за невиконання вимог навчального плану; ВТК мав право укладати договори з іноземцями, в яких наявна посвідка на постійне проживання. ОСОБА_3 мав можливість реалізувати своє право, передбачене договором № 204, а саме отримати диплом, набувши громадянство України за час навчання в коледжі, однак не скористався цим.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

У судовому засіданні представник відповідача на запитання суду пояснив, що йому точно не відомо чи буде він мати змогу надати у наступне судове засідання копію ліцензії на провадження освітньої діяльності (іноземцям) станом на 2021 рік та сертифікат про акредитацію (освітньо-професійна програма Лісове господарство 205 для іноземців), а тому також просив витребувати ухвалою суду дані документи.

Відповідно до п. п. 1, 2, п. 5 договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 204 від 1.09.2021, укладеного між ВТК та ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_2 , заклад зобов`язаний створити умови для ознайомлення вступника та законного представника з ліцензію на провадження освітньої діяльності, сертифікатами (рішеннями) про акредитацію, правилами прийому, відомостями про обсяг прийому за кожною спеціальністю, кількістю місць, виділених для вступу на пільгових умовах; здійснювати навчання здобувача на рівні стандартів фахової передвищої освіти, ліцензій умов провадження освітньої діяльності та інших вимог законодавства.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, клопотання представників сторін про витребування доказів підлягає задоволенню, з ВТФК слід витребувати :

- за наявності калькуляцію освітніх послуг, наданих ОСОБА_3 , відповідно до договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня фахівця молодшого спеціаліста № 4-Л від 5.08.2021 та договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіт № 204 від 1.09.2021;

- ліцензію на провадження освітньої діяльності (іноземців) на час укладення спірних договорів з ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_2 ,

- сертифікат (рішення) про акредитацію (освітньо-професійна програма Лісове господарство 205 для іноземців);

- докази повернення коштів в розмірі 1081 грн, що зазначені в Реєстрі оплати за навчання ОСОБА_3 (платник ОСОБА_2 ) /а. с. 13/.

Враховуючи викладене, оскільки зазначені вище докази можуть мати виключне значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд дійшов до переконання, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду вказаної цивільної справи, необхідно витребувати зазначені документи з ВТФК.

Відповідно до частини восьмої статті 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись статтями 84, 367, 381, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання Крижанівського Валерія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Вінницького транспортного фахового коледжу :

1)За наявності калькуляцію освітніх послуг, наданих ОСОБА_3 , відповідно до договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня фахівця молодшого спеціаліста № 4-Л від 5.08.2021 та договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіт № 204 від 1.09.2021;

2)ліцензію на провадження освітньої діяльності (іноземців) на час укладення спірних договорів з ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_2 ,

3)сертифікат (рішення) про акредитацію (освітньо-професійна програма Лісове господарство 205 для іноземців) на час укладення спірних договорів з ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_2 вересень 2021 рік;

4)докази повернення коштів в розмірі 1081 грн, що зазначені в Реєстрі оплати за навчання ОСОБА_3 (платник ОСОБА_2 ).

Витребуванні документи слід надати Вінницькому апеляційному суду (вул. Соборна, 6, м. Вінниця, 21600, E-mail: ) до 26.05.2025.

У разі не виконання ухвали до керівника юридичної особи судом будуть застосовані заходи процесуального примусу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук