Справа № 486/512/25
Провадження № 2/210/1069/25
У Х В А Л А

іменем України

09 травня 2025 року суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа Орган опіки та піклування в особі Южноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу, за підсудністю з Южноураїнського міського суду Миколаївської області, надійшла вищезазначена позовна заява.

Підставою направлення справи за підсудністю стало те, що згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 25.03.2025 року №1230214 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було направлено запити до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

На адресу суду надійшли відповіді на запити з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 по 19.02.2019 року. Знятий з реєстрації у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання, однак, на новому місці проживання не зареєструвався.

Тому, враховуючи вищевикладене, останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

Перевіривши матеріали позову, судом встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Всупереч п.5 ч.3 ст.177 ЦПК України в даній позовній заяві відсутнє обґрунтування вимог позивача з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Окрім вищенаведеного, слід звернути увагу позивача на нормативно-правові акти України, які регулюють відносини з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до п. п. 1 п. 4 вказаних Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об`єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.91 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

З аналізу положень ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», вбачається, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. В умовах воєнного стану виїзд за кордон дитини, що не досягла 16-ти річного віку дозволяється без нотаріально посвідченої згоди іншого з батьків (усиновлювачів).

Так, із позовної заяви вбачається, що позивач просить суд надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини. Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 , оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним повноліття.

Крім того позивачка, вказуючи в позовній заяві про те, що відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон, не зазначає та не додає до позовної заяви доказів цієї обставини.

Такими доказами можуть слугувати письмові звернення позивача до відповідача з проханнями надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

Крім того, за вимогами Сімейного Кодексу України та Закону України "Про охорону дитинства" питання про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку.

До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон.

Таким чином, дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Южноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом десяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко