Провадження № 2/686/1455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Гуменному В.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що 23.11.2023 року о 19 год. 00 хв. в м.Хмельницькому по вул. Прибузькій, 13 водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Трудова, виконуючи маневр повороту ліворуч, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, в наслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року у справі 686/31860/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Заподіювачем шкоди, який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_1 є Відповідач, що підтверджується Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року у справі 686/31860/23.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже наявність вини у діях ОСОБА_4 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Транспортний засіб, автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить позивачу ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

23 листопада 2023 року о 19 год. 00.хв. в м. Хмельницькому, в час настання дорожньо-транспортної пригоди, автомобілем «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 на відповідних правових підставах керував син позивача ОСОБА_5 , а пасажиром у відповідному транспортному засобі перебувала дружина ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_3 , яка в наслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , належного Позивачу 1 від 22 березня 2024 року, №27/24: вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Позивача 1 становить 140480 гривень 00 копійок; вартість (утилізаційна) пошкодженого автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , належного Позивачу 1 складає 27847 грн.

Страховою компанією 04 березня 2024 року здійснено виплату страхового відшкодування відповідно до Акту №109 №02695023-1 від 27.02.2024 у сумі 92000 грн.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

А відтак, матеріальна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Позивача 1 становить: 20633 гривні (140480 - 27847).

Також стягненню з Відповідача на користь Позивача 1 підлягають документально підтверджені витрати, що полягають з витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 22 лютого 2024 року за №77 на суму 3000 (три) тисячі гривень та видатків з послуг евакуатора згідно квитанції від 23.11.2023 №000129 на суму 2500 тисячі гривень.

Враховуючи те, що майно Позивача 1 ушкоджено внаслідок ДТП з вини Відповідача, який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку та те, що внаслідок ушкодження цього майна Позивач переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власністю за її прямим призначенням, зміну усталеного способу і ритму життя, оскільки з часу ДТП та по сьогоднішній день позивач та його родині доводиться використовувати громадський транспорт в зв`язку з тотальною втратою ним коштовного майна, яке не підлягає відновленню, що викликає суттєві незручності у пересуванні та призвело до певних нервових переживань та страждань, порушенням нормального життєвого способу життя Позивача рахують, що Позивач 1 має право на відшкодування заподіяної їй не тільки матеріальної, а й моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 20000 грн..

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди Позивач 2, яка перебувала в якості пасажира в автомобілі зазнала фізичних травм, а саме: забій м`яких тканин голови та обличчя, втрати свідомості, в наслідок чого проходила курс лікування в умовах стаціонару Некомерційного підприємства «Хмельницька центральна районна лікарня», що підтверджується відповідними медичними епікризами та виписками із медичної карти стаціонарного хворого (додаються).

Відповідні обставини змусили Позивача 2 понести матеріальні витрати в зв`язку з лікуванням, сума яких становить 2443 гривні 84 коп., яка підлягає стягненню з Відповідача.

Також, Позивач 2 зазнала і моральної шкоди, оскільки окрім фізичного болю, зазнала страху за своє життя під час ДТП, перенесла певні душевні страждання пов`язані із лікуванням, зміну усталеного способу і ритму життя, невирішених запланованих справ в зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні, боязні пересуватись автомобільним транспортом, що також виключає можливість використання автопослуг «ТАКСІ», постійного головокружіння та нудоти в наслідок отриманого струсу головного мозку, а відтак Позивач 2 має право на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 20000 грн.

З врахуванням наведеного позивачі просять: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , матеріальну шкоду у сумі 20633грн.; 3000 грн. витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 2500грн. видатків з послуг евакуатора та 20000 грн. моральної шкоди, а всього 46133 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 2443 гривні 84 коп. та 20000 гривень моральної шкоди, а всього 22443 гривні 84 коп.; здійснити розподіл судових витрат.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована з лімітом відповідальності 160000грн., розмір зазначеної відповідачем шкоди в межах ліміту відповідальності страхової компанії, а тому страховик мав би здійснити виплату потерпілим заподіяної шкоди. Позивачами не доведено належними доказами заявлені позовні вимоги до відповідача, а тому позов безпідставний та необґрунтований.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року по справі № № 686/31860/23ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно вказаної постанови суду, 23 листопада 2023 року о 19 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Прибузькій, 13 водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Трудова, виконуючи маневр повороту ліворуч, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, в наслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 відносно забезпеченого транспортного засобу марки «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 23.11.2023 року була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування», згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (договір-поліс № 212398302) з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду: заподіяну майну -160000 грн.; заподіяну життю і здоров`ю 320000грн.

Транспортний засіб «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

Згідно листа ПАТ «СК «Арсенал страхування» №2/к від 27.12.2024р. страховик та власник транспортного засобу Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. 27.02.2024 власником транспортного засобу Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 надано Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування, де зазначив, що погоджується із розміром страхового відшкодування 92000грн.

За результатами проведеного розслідування, на підставі заяви власника транспортного засобу Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 від 27.02.2024 року та інших документів стосовно заявленого випадку Страховиком було прийнято рішення та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 92000грн.

У ПрАТ «СК «Арсенал страхування» не зареєстровано заяв на виплату страхового відшкодування від інших осіб за наслідками ДТП, яка мала місце 23.11.2023 року за участю транспортного засобу Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 , відповідно рішення не приймалося.

04.03.2024 року на рахунок ОСОБА_5 в АТ «Державний Ощадний Банк» було зараховано 92000грн., що підтверджується відповідною квитанцією банку.

Згідно висновку експерта № 27/24 від 22.03.2024р.: вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 12.03.2024 року, складає - 140480грн.; вартість (утилізаційна) пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 , на дату оцінки, може складати 27847,90грн.

Також, згідно акту виконаних робіт від 24.11.2023р. ОСОБА_5 було здійснено витрати на евакуацію автомобіля Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 в сумі 2500грн., які сплачені ФОП ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.

Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В силу ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Спірні правовідносини регулюються також Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та главою 82 розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Також слід зазначити, що відповідно до положень п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно висновку експерта № 27/24 від 22.03.2024р.: вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 12.03.2024 року, складає - 140480грн.; вартість (утилізаційна) пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 , на дату оцінки, може складати 27847,90грн.

ОСОБА_5 (особі, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП) ПрАТ «СК «Арсенал страхування» за погодженням власником транспортного засобу Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 розміру страхового відшкодування, виплатила 04.03.2024 року 92000грн. страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 20633грн., 2500грн. витрат на послуги евакуатора, 3000грн. витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи до ОСОБА_4 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність з лімітом відшкодування шкоди завданої майну 160000грн.

Таким чином, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу розмір ліміту було встановлено у розмірі 160000 грн., розмір матеріального збитку становить 140480грн. (тобто в межах ліміту відповідальності), розмір страхового відшкодування було погоджено власником ТЗ у розмірі 92000грн., а відтак підстави для відшкодування матеріальної шкоди за рахунок відповідача відсутні. Оскільки обов`язок по відшкодуванню шкоди розподіляється між страховою компанією, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та особою, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, якщо страховик за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). При цьому витрати позивача на евакуацію транспортного засобу та визначення розміру матеріальної шкоди також мали відшкодовуватись страховою компанії при визначенні розміру страхового відшкодування.

Не надано суду позивачем ОСОБА_2 належних та допустимих доказів і на підтвердження того, що до розміру страхового відшкодування в сумі 92000грн., які було виплачено ПрАТ «СК «Арсенал страхування» ОСОБА_5 , не було включено 2500грн. витрат на послуги евакуатора.

Отже, оскільки ліміт відповідальності страхової компанії згідно з полісом становить 160000 грн. з нульовою франшизою, а відтак, саме цю суму позивач могла би отримати звернувшись до страхової компанії за страховою виплатою визначеною в т.ч експертним шляхом, а не за домовленістю про такий розмір між ними.

Не підтверджено належними та допустимими доказами і вимоги ОСОБА_2 в частині заподіяної їй моральної шкоди, та її розміру, враховуючи, що на момент ДТП транспортним засобом Volvo S70 р.н. НОМЕР_2 керував її син - ОСОБА_5 , якому і було виплачене страхове відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал страхування» в сумі 92000 грн.

Щодо вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у сумі 2443 гривні 84 коп. та 20000 гривень моральної шкоди, а всього 22443 гривні 84 коп., слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 відносно забезпеченого транспортного засобу марки «Audi A3» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 23.11.2023 року була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування» згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (договір-поліс № 212398302) з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду: заподіяну майну -160000 грн.; заподіяну життю і здоров`ю 320000грн.

Отже, позивачем ОСОБА_3 заявлено вимоги до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності страхової компанії.

При цьому позивачем ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею були отримані тілесні ушкодження внаслідок ДТП 23.11.2023р., яке сталося з вини відповідача.

Надані позивачем ОСОБА_3 довідка Травмпункту від 23.11.2023р., заключення невролога від 28.11.2023р., виписка з медичної карти амбулаторного хворого від 05.12.2023 року вказаних обставин не підтверджують, оскільки інформація щодо причин травми (хвороби) в них зазначена зі слів самої позивачки.

У зв`язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 141, 258 ,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23,1166, 1167,1187,1193 ЦК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачі: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 16.05.2025 року.

Суддя: