ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5545/25 Справа № 210/4631/24 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Романенко Олена Сергіївна, на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, ухваленого суддею Скотар Р.Є. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 17 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який в подальшому був розірваний.

Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом двох років проживання Відповідача разом з донькою в Німеччині, Відповідач неодноразово вимагала від Позивача забрати ОСОБА_4 до України. Позивач зі своєї сторони усіляко намагався врегульовувати конфлікти, які виникали між Відповідачем та донькою. Однак після застосування Відповідачем фізичного насилля відносно ОСОБА_4 , саме донька прийняла рішення повернутися до України та продовжити проживати разом з батьком.

04 липні 2024 року ОСОБА_3 повернулась до міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідач фактично самоусунулася від виховання доньки, не приймає жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, просив суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення даного позову до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено частково.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , і покладено на орган опіки та піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням нею батьківських обов`язків стосовно дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 12 серпня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Романенко О.С. оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача Романенко О.С. не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та незаконністю у цій частині судового рішення, просить скасувати оскаржуване судове рішення у відмовленій частині позовних вимог, ухвалити нове судове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, що і є причиною у відмові у позові в частині побавлення відповіда батьківських прав.

Наголошує на тому, що з 15 років життя доньки ОСОБА_4 , відповідач фактично приймала участь у її житті лише 2 роки, з лютого 2022 року по липень 2024 року. Вказує, що за час проживання в Україні відповідач не приймала участі у житті та вихованні доньки. Відповідач взагалі не цікавиться життям доньки, не бере участі у її вихованні у матеріальному забезпеченні. Звертає увагу на те, що відповідач вимушена була проживати з донькою у Німеччині, однак належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки по вихованню доньки через що доньки припинила відвідувати школу, що було пов`язано з насиллям однокласників. При цьому донька розповіла матері про свої проблеми у школі, проте відповідач проігнорувала проблеми дитини, не допомогла їх вирішити, саме тому донька покинула навчання. Звертає увагу на те, що відповідач неодноразово застосовувала до доньки силу. Вказує, що з часу повернення доньки в Україну відповідач не спілкується з дитиною, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими правами та обов`язками. Звертає увагу на те, що у судовому засіданні відповідач підтвердила що не бажає виконувати батьківські обов`язки щодо доньки та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Вважає, що байдуже ставлення відповідача до своєї доньки, злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків по її вихованню та утриманню є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

13 травня 2025 року через підсистему Електронний суд» від представника позивача Романенко О.С. надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справу, призначеного на 13 травня 2025 року на 12.40 год. за її відсутності у зв`язку із зайнятістю у кримінальній справі. Просить у повному обсязі задовольнити апеляційну скаргу позивача, скасувати рішення суду першої інстанції у відмовленій частині позовних вимог, ухвалити нове рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 2010 року народження.

Заслухавши суддю доповідача, думку представника виконкому Довгинцівської районної в місті ради Маркову С.А., яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , просила рішення суду першої інстанції у відмовленій частині позовних вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав скасувати, ухвалити нове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних имог про позбавлення батьківських прав підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №147. Батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.9).

15 серпня 2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено шлюб, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 . Дані відомості підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №3038/882 від 31.08.2018, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно засвідченого приватним нотаріусом Щетіловою О.В. перекладу, здійсненого перекладачем Ревенко О.В., згідно повісток за номером справи №2024/32/036, ОСОБА_9 порушено №1 Закону про школу (Нижньої Саксонії). ОСОБА_3 викликається в якості підозрюваного до Відділу поліції 22.01.2024 о 14:00 год. за звинуваченням у злочинному діянні: Образа на сексуальному ґрунті. В Додатку до свідоцтва в розділі опис рівня навчання зазначено, що ОСОБА_4 працює не надійно, не готується до уроків, тому погано володіє німецькою мовою, її знання німецької є недостатніми і писати їй особливо важко. Не може запам`ятати прості слова, має деякі проблеми з читанням (а.с.13-19).

Відповідно до платіжної інструкції 0.0..1 від 12.08.2024, позивачем сплачено на рахунок ГУК у Дн-кій/обл/Металург.р-н/22030101 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с.20).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.36-37).

Згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , затвердженого Рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 №669, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 (а.с.53 зворот-54 зворот).

Згідно відповіді ГУНП в Дніпропетровській області КРУП ВП №1 від 08.11.2024, згідно наявних обліків ІТС «ІПНП», ОСОБА_2 протягом 2023-2024 років до адміністративної відповідальності не притягувалася (а.с.56).

Згідно відповіді УПСЗН Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 03.10.2024, ОСОБА_2 станом на 03.10.2024 на обліку в управлінні не перебуває, жодного з видів державної соціальної допомоги на дитину ОСОБА_3 не отримує (а.с.57).

Згідно відповіді Криворізького міського центру соціальних служб від 10.10.2024, фахівцем із соціальної роботи КМЦСС в телефонному режимі було з`ясовано, що ОСОБА_2 , яка має доньку ОСОБА_3 на даний час проживає в Німеччині. Зі слів матері, вона має напружені стосунки з дитиною, не спілкується з нею, не забезпечує матеріально. Мати повідомила, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав, оскільки не може виконувати батьківські обов`язки, не має впливу на свою доньку. На даний час ОСОБА_4 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 23.07.2001 року, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №7910 (а.с.59).

На даний час відповідач ОСОБА_2 мешкає в Німеччині, що не заперечується сторонами.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.10.2024 року, ОСОБА_2 життям доньки не цікавиться, спілкується дуже рідко, вихованням та навчанням не займалась. За час проживання у ОСОБА_10 постійно конфліктувала з ОСОБА_4 (а.с.60).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 02.10.2024 року, вона після розлучення батьків залишилась проживати з батьком. З початком війни батько відправив її разом з матір`ю проживати до Німеччини, з мамою у ОСОБА_3 були конфліктні відносини, не знаходили спільну мову, мама її ображала і словесно і фізично. ОСОБА_3 зазначила, що бажає надалі проживати з батьком, він займається її вихованням, розвитком та матеріально забезпечує (а.с.61).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.10.2024, вона створила нову сім`ю, в якій у неї народився син. В той час, коли ОСОБА_2 проживала в Україні, її донька ОСОБА_4 приходила до неї в гості, матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_2 не надавала, так як ОСОБА_1 не звертався з таким проханням. ОСОБА_2 зазначає, що з донькою має досить напружені відносини, повертатись до України не планує, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.62).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Виконкому Металургійної районної у місті ради від 01.10.2024, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , житло централізовано забезпечено тепло-, електро-, газо-, водопостачанням, в наявності необхідна побутова техніка в робочому стані. У квартирі не прибрано. 01.10.2024 під час інспектування, дівчина перебувала вдома, з її слів перебуває на онлайн навчанні, присутня не була у зв`язку з тим, що відсутній доступ до мережі інтернет. Під час спілкування зі спеціалістами, батько ОСОБА_1 здійснив оплату за доступ до мережі інтернет. Для ОСОБА_4 відведено окрему кімнату, об лаштовану розкладним кутовим диваном, шафа для одягу, письмовий стіл, тумба для телевізора. У дитини є одяг, взуття, білизна, засоби гігієни, канцелярське приладдя, підручники. Для онлайн-навчання - планшет та доступ до домашнього інтернету. На час інспектування в наявності продукти харчування, готова їжа. Зі слів ОСОБА_4 , вона телефонує матері, матір зателефонувала доньці за чотири місяці перебування дитини в Україні лише три рази (а.с.67).

Згідно Акту від 05.12.2024, мешканцями будинку АДРЕСА_4 підтверджено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_5 разом з донькою ОСОБА_3 з березня 2018 року і по теперішній час (а.с.79).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014562765 від 03.12.2024, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 31.08.2018 року (а.с.79 зворот).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014562241 від 03.12.2024, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.11.2006 року (а.с.80).

Згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , затвердженого Рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 №669, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , виходив з того, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували винну та свідому поведінку відповідача ОСОБА_2 щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері.

Крім того, суд звернув увагу на те, що ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 проживали разом на протязі двох років, і хоча за цей час у них і склались конфліктні відносини, суд не вбачає правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони позивача про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, з огляду на таке.

У частині першій статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (пункту 1 статті 18 Конвенції).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 57, 58, від 07 грудня 2006 року).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України).

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, має оціночний характер, залежить від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (див. постанови Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та ін.).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі №185/9339/21 (провадження №61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі №755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі №953/17837/19».

Так, суд першої інстанції під час розгляду справи допитав в якості свідка ОСОБА_11 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 та суду пояснила, що з 2018 року ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 бере участь у житті доньки матеріально. Крім того, свідок зазначила, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є конфлікти, і якщо у них не склалися стосунки матері з дитиною - доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

В судовому засіданні 12.03.2025 року суд вислухав доньку сторін ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що проживає з батьком ОСОБА_1 та надалі бажає проживати разом з ним. Зазначила, що з мамою ОСОБА_2 у неї склались конфліктні відносини. Вказувала, що мешкала з матір`ю у Німеччині з березня 2022 року по липень 2024 року, періодично конфліктували. Наразі спілкуються рідко.

У письмових поясненнях від 15.10.2024 відповідач ОСОБА_2 зазначила, що вона створила нову сім`ю, в якій у неї народився син. В той час, коли вона проживала в Україні, її донька ОСОБА_4 приходила до неї в гості, матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_2 не надавала, так як ОСОБА_1 не звертався з таким проханням. Зазначила, що з донькою має досить напружені відносини, повертатись до України не планує, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.62).

З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, вказуючи на те, що вона створила нову сім`ю, де у неї народилась інша дитина,з донькою має досить напружені відносини, повертатись до України не планує, матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_2 не надавала, так як батько дитини не звертався до неї з таким проханням, що свідчить про її незацікавленість у прийнятті участі в житті доньки, відсутності бажання у налагодженні стосунків з донькоюта небажання в подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, та вказує на нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, про її байдужість до інтересів доньки, що є законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення матері батьківських прав.

У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом розгляду даної справи в суді ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків змінилось. Крім того, будь-яких доказів наявності перешкод у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять.

Таким чином, врахувавши викладені обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, взявши до уваги найвищі інтереси та думку дитини, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 нехтує потребами своєї доньки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. ОСОБА_2 не довела зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування про доньку, не спростувала факту свідомого нехтування протягом тривалого часу своїми обов`язками щодо дитини.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_12 свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки та не є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п. 113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 з відповідача на його користь підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1816, 80 грн.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Романенко Олена Сергіївна задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повне судове рішення виготовлено 15 травня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко