Справа № 585/5205/24
Номер провадження 2/585/192/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючої судді - Євлах О.О., за участю: секретаря судових засідань Безручко О.П., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідачів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

вимоги позивача: про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 09 жовтня 2023 року, уточнивши заявлені вимоги, позивач звернувся з позовом про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та просив:

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 : літ «А»: коридор «2-3» площею 5,6 кв.м.; вбиральня «2-4» площею 0,8 кв.м..; ванна «2-5» площею 2,5 кв.м.; житлова кімната «2-6» площею 15,2 кв.м.; житлова кімната «2-7» площею 10,7 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а-8»: коридор «2-1» площею 4,1 кв.м.; кухня «2-2» площею 6,3 кв.м.; господарські споруди :24/100 погребу літ. «П» площею 5,0 кв.м.; сарай літ. «Б-2»; гараж літ. «Д», убиральня літ. «У-2», 24/100 огорожі №1,2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Варіанту виділу «№1 ( показано рожевим кольором в додатку №1 Висновку експертів №1862/7 за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі №585/5205/24 від 12.03.2025 року). Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0108 га (108 кв.м.) з урахуванням площі під будівлями з земельної ділянки площею 0,0323га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:061:0033, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Варіанту поділу земельної ділянки ( показано жовтим кольором в Додатку №2 Висновку експертів №1862/7 за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі №585/5205/24 від 12.03.2025 року). Припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку кадастровий номер :05:061:0033, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу від 21.04.2005 року, Витягу з Реєстру містобудівної діяльності ЄДЕССБ №ІУ17 від 14.11.24 року та Витягу з державного реєстру речових прав №406113069 від 02.12.2024 року йому- ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 6/25 частки житлового будинку загальною площею 177,7 к.м., житловою площею 110,2 кв.м. на земельній ділянці за кадастровим номером :05:061:0033.

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №336661 від 22.02.2006 року йому- ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка земельної ділянки площею 0,0323 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:061:0033 . що знаходиться за адрнесою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №408131400 від 14.12.2024 року співвласниками іншої частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 - 13/50 частки, ОСОБА_4 частка.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомек майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №408131404 від 14.12.2024 року співвласниками іншої частини земельної ділянки площею 0,0323 га цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:061:0033, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_3 1/3 частки ОСОБА_4 - 1/3 частки.

Однак вони не домовилися про порядок володіння та користування житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкою площею 0.0323 га , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:061:0033, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та є їхньою з відповідачами спільною частковою власністю, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з цим позовом.

3. Відповідачі відзиви на позовну заяву не подали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, оскільки висновком експертизи підтверджується можливість такого виділення, запропоновано варіант і позивач має право на виділення згідно ЦК України.

5. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково. Не заперечував проти виділення в натурі та визнання за позивачем право власності на приміщення житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити, оскільки виділення за варіантом запропоноване експертом, порушуватиме його права, через те, що позивачу виділеться земельна ділянка не обтяжена сервітутом, а їм з ОСОБА_5 , обтяжена сервітутом. Крім того, він не розуміє, як можна виділяти 5 кв.метрів погреба, який є однією спорудою і яким користуються всі співласники. Я якого взагалі не має на схемі до експертизи.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково. Не заперечував проти виділення в натурі та визнання за позивачем право власності на приміщення житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити, оскільки виділення за варіантом запропоноване експертом, порушуватиме його права, через те, що позивачу виділеться земельна ділянка не обтяжена сервітутом, а їм з ОСОБА_5 , обтяжена сервітутом. Стосовно виділення сарію зазначив, що в документації на земельну ділянку зображено сарай, який вже знесений, а той, що існує зараз, то це новий сарай, який будували всі разом і порядок користування сараєм узгоджений між всіма співланиками. Це сарай на троє дверей, з трьох приміщень, які об`єднані одним дахом.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року (а. с.31) було постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

7. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до розгляду в судовому засіданні.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 21.04.2005 року ОСОБА_1 придбав у власність 6/25 часток житлового будинку дерев`яного обкладеного цеглою- А, житловою площею 105,1 кв.м., загальною площею 164,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,0431 га. До надвірних будівель та споруд відноситься сарай дерев`яний Б, гараж цегляний Г, погріб цегляний п/г. (а.с.7).

9. Згідно Витягу з Реєстру містобудівної діяльності ЄДЕССБ №ІУ17 від 14.11.24 року, Витягу з державного реєстру речових прав №406113069 від 02.12.2024 рокуправо власності на 6/25 часток житлового будинку дерев`яного обкладеного цеглою- А, житловою площею 110,2 кв.м., загальною площею 177,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_2 , житлова прибудова піноблок, обкладена цеглою літ А1,Є прибудова цегляна літ.а2,а4, прибудова цегляна літ.а6, а7, прибудова цегляна л.та8 та з надвірними будівлями та спорудами: сараї деревні, обкладені цеглою літ. Б, Б1, Б2, гараж цегляний літ.Г, гараж метал. Літ.Д, погріб цегляний літ.П, вбиральня дошка літ.У, вбирпальня цегляна літ.У1, вбиральня дерево літ.У2, огорожа шифер літ.№1, ворота з хвірткою метал літ.№2, на земельній ділянці кадастровий номер :05:061:0033 зареєстровано за ОСОБА_1 . (а.с.8-9)

10. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 336661 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0323 га. Розташованої в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд за кадастровим номером 050610033. (а.с.10)

11. Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , замовний ОСОБА_1 . Найменування будівельна інших споруд: А-житловий будинок, А1-Житлова прибудова, АДРЕСА_3 з хвірткою. ( а.с.11-18)

12. Згідно Звіту про оцінку майна вартість 6/25 частки Житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 становить - 177000 грн- вартість будинку та 8700 грн вартість частки земельної ділянки. (а.с.19-21)

13. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0030- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_4 . (а.с.72-77)

14. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0033- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_1 . (а.с.78-83)

15. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0025- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_3 . (а.с.84-89)

16. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0034- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_3 . (а.с.90-95)

17. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0027- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_6 . (а.с.96-101)

18. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0028- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_6 . (а.с.102-107)

19. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 земельна ділянка кадастровий номер :05:061:0029- є землями житлової та громадської забудови. Прізивще власника ОСОБА_4 . (а.с.108-113)

20. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 414075864 від 19.02.2025 року на праві приватної власності житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 зареєстрований за : ОСОБА_1 6/25 часто, ОСОБА_4 частка, ОСОБА_3 13/50 часток. (а.с.114-115)

21. Згідно Висновку експертів №1862/7 від 12 березня 2025 року комплексної будівельно-технічної та земельно-технічногї експертизи- експертами зазначено. Що виходячи з нормативних вимог виділ частин житлового будинку літ. «А» з прибудовами і надвірними будівлями , що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 в натурі можливий та запропоновано тваріант виділу №1.

Також експертами запропоновано на розгляд схематичний варіант виділу співвласнику ОСОБА_1 частини земельної ділянки ( кадастровий номер :05:061:0033 тплощею 0,0323 га ) в АДРЕСА_1 , з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників, які є технічно можливим та нормативно обгрунтований ( Додаток2). Співвласнику ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка площею 0,0108т га (108 кв.м.) , яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Інші співвласники- відображена блакитним кольором земельна ділянка площею 0,0215 га (215 кв.м. (33+182) з урахуванням площі під будівлями.( а.с.119-146)

V. Норми права

22. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч.1,2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Частинами 3, 4 ст.88 Земельного кодексу України встановлено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

VІ. Оцінка Суду.

23. Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення, в частині задоволення вимог про виділ частини житлдового будинку і відмови в задоволенні решти вимог, виходячи з наступного.

У цій справі позивачем ставиться вимога про виділення йому в особисту приватну власність частини житлового будинку, господарських будівель та споруд та частини земельної ділянки що є у спільній частковій власності сторін. При цьому, встановлено, що частина житлового будинку, яка перебуває у власності позивача і порядок користування якої фактично склався, знаходиться на земельній ділянці, яка вже перебуває у власності позивача, як окрема земельна ділянка. А господарські будівлі до житлового будинку, знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :05:061:0033, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, по 1/3 кожному, тоді як правов власності позивача на господарські будівлі, що на ній знаходяться складає 24/100 частки.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Щодо задоволення вимоги про виділ частини житлового будинку

Виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості такого виділу.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.

Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, враховуючи визнання відповідачами вимог в цій частині, перебування земельної ділянки під цією частиною житлового будинку у власності позивача, суд приходить до висновку що виділ ( з визнанням права власності) приміщення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 : літ «А»: коридор «2-3» площею 5,6 кв.м.; вбиральня «2-4» площею 0,8 кв.м..; ванна «2-5» площею 2,5 кв.м.; житлова кімната «2-6» площею 15,2 кв.м.; житлова кімната «2-7» площею 10,7 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а-8»: коридор «2-1» площею 4,1 кв.м.; кухня «2-2» площею 6,3 кв.м. позивачу ОСОБА_1 є технічно можливий та не порушує ( не буде порушувати) права інших співвласників, а тому, уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується відмови у задоволенні позовних ОСОБА_1 в частині виділу та визнання права власності на господарські споруди (погріб, сарай, гараж та огорожу) та 1/3 частку земельної ділянки

Аналізуючи зміст ст.358 ЦК України, суд виходить із того, що співвласник має право на виділ своєї частки із спільного майна лише за умови, якщо це можливо без порушення прав інших співвласників, а також за умови, що об`єкт може бути реально поділений та без створення обмежень у користуванні спільним майном.

Згідно з висновком експертизи №1862/7 від 12.03.2025 року, земельна ділянка, яку запропоновано виділи ОСОБА_1 у межах його частки, не обтяжена сервітутом, тоді як частина земельної ділянки, яка залишається для двох інших співвласників, майже повністю буде обтяжена сервітутом, тобто необхідністю забезпечити доступ позивача та інших співвласників до своїх частин спільного майна. Крім того, частина земельної ділянки взагалі залишається у спільній частковій власності трьох співвласників, як це зазначено у висновку експертизи. Це означає, що фактично частини земельної ділянка з кадастровим номером :05:061:0033 втратять свою господарську самостійність оскільки їх не можливо буде використати безперешкодно як індивідуальні об`єкти, а тому ця земельна ділянка не може вважатися придатною для реального поділу у власність відповідо до вимог ч.3-4 ст.88 Земельного Кодексу України.

Позивач просить виділити йому у приватну власність частину сараю та 5 м2 погреба, при цьому посилається на висновок експерта №1862/7 від 12.03.2025 року. Суд не може погодитись з тим, що висновок експерта в цій частині є належним доказом на підтвердження вимог в цій частині.

Так, ці господарські будівлі не знаходяться на земельній ділянці відмінній від земельної ділянки, на якій знаходиться частина житлового будинку.

Сарай, частину якого просить виділи позивач, зведений під одним дахом та становить єдиний неподільний об`єкт, який використовується співвласниками, між якими склався порядок користування будівлею. Такий порядок є узгодженим співволодінням, що виключає можливість одностороннього виділення частини споруди без згоди інших співвласників та без порушення конструктивної цінності будівлі. Крім того, запропонований експертом поділ нежитлового приміщення - зокрема виділення у приватну власність 5 м2 погреба є явно непропорційним, технічно не доцільним та не забезпечує самостійного функціонування призначення частини обєкта.

На думку суду, виділення частини сараю та погреба в натурі, призведе до створення нежиттєздатного або сервітутно обтяженого об`єкта, який не відповідає критеріям самостійного майна.

На думку суду, виділ частки земельної ділянки із земель спільної часткової власності на підставі ст.88 Земельного Кодексу України, можливий лише за умови реального поділу ділянки з урахуванням містобудівної документації, нормативної площі та санітарних норм. У випадку, коли земельна ділянка обслуговує неподільну будівлю або її поділ унеможливить користування об`єктом іншими співвласниками, вона не підлягає реальному поділу.

Щодо гараж літ. «Д», то він перебуває на окремій земельній ділянці, з окремим кадастровим номером, яка перебуває у власності позивача, а тому його не можна віднести до господарських будівель будинку, оскільки будинок знаходиться на окремо сформованій земельній ділянці з іншим кадастровим номером. Тому не можна говорити, що до будинку відноситься гараж, який можна виділяти як частку в домоволодінні, оскільки це окремий об`єкт нерухомості.

Нерухоме майно не може існувати без землі. А на земельній ділянці під будинком, господарських будівель не має. А також земля під будинком вже розділена між співвласниками окремо під кожну частку.

Враховуючи технічну неможливість розподілу сараю та погребу без шкоди його конструкції, відсутність згоди інших співвласників, а також недоцільність поділу земельної ділянки, яка обслуговує неподільні господарські споруди (сарай та погреб), відмінність розміру часток на право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :05:061:0033 (1/3 частки) та на господарські будівлі (24/100), відсутні правові підстави для виділення частини сараю(літера Б2), 5 м2 погреба (літера П), цілого гаражу (літера Д), вбиральні (літера У2) та 108 м2 цієї земельної ділянки.

Таким чином з огляду на:

- технічну неподільність сараю та погреба як єдиного цілісного обєкта;

- наявність фактичного узгодженого порядку користування господарським прміщеннями, які перебувають у спільній частковій власності сторін ;

- обтяження сервітутом запрпонованої експертом земельної ділянки для відповідачів;

- відсутність ознак самостійності та повноцінності частки погреба;

- розташування житлового будинку на одній сформованій земельній ділянці,яка перебуває у приватній власності позивача, а господарських будівель (сараю, погребу, гаражу та огорожі), на іншій, яка перебуває у спільній частковій власності сторін,

відсутні правові та фактичні підстави для задоаолення вимоги про виділення частки у натурі в індивідуальтну власність.

Позовні вимоги в частині припинення права спільної часткової власності на спірне домоволодіння задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положення ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється і окремого судового рішення з цього приводу не вимагається.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,- задовольнити частково.

2.Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 : літ «А»: коридор «2-3» площею 5,6 кв.м.; вбиральня «2-4» площею 0,8 кв.м..; ванна «2-5» площею 2,5 кв.м.; житлова кімната «2-6» площею 15,2 кв.м.; житлова кімната «2-7» площею 10,7 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а-8»: коридор «2-1» площею 4,1 кв.м.; кухня «2-2» площею 6,3 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 16 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_5 .

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_6 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ