Єдиний унікальний номер судової справи 490/3486/24
Провадження № 22-ц/812/954/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В. тасуддів Коломієць В.В., Самчишиної Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Свідзинським Романом Михайловичем, на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2025 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Українська Медіа Група» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Українська Медіа Група» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 25 квітня 2025 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Свідзинського Р.М., подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, та особі, яка її подала, надано строк, який не міг перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали для оплати судового збору.

05 травня 2025 року на адресу Миколаївського апеляційного суд від ОСОБА_1 , який діє через представника адвоката Свідзинського Р.М., надійшла заява про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що з 15 липня 2022 року і до моменту подання апеляційної скарги позивач перебуває під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор. У зв`язку з перебуванням у слідчому ізоляторі, позивач не має постійного джерела доходу, не отримує пенсійних чи соціальних виплат, не залучений до оплачуваної праці в установі виконання покарань, заробітна плата йому не нараховується, на особовому рахунку кошти відсутні, не має доступу до банківських установ або іншої можливості для самостійної сплати судового збору.

Дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити, розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, саме на заявника покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору.

Між тим, позивачем не надано належних доказів, які б вказували на важкий його фінансовий стан та неможливість сплати судового збору.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п.1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки він не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

За такого, приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, слід зазначити, що ОСОБА_1 , як сторона у цивільній справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору, а тому у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скаргислід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, слід продовжити особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліку апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.127,136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке подане його представником адвокатом Свідзинським Романом Михайловичем, про звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2025 року відмовити.

Продовжити особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року, а саме: для оплати судового збору в розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп., на строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ними копії даної ухвали.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг м.Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Код ЄДРПОУ суду: 42262466

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки передбачені ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина