Справа № 738/592/25
№ провадження 2/738/256/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.,

за участю:

секретаря: Лях Н.М.,

представника позивача: Гнип Л.Ф.,

представника третьої особи: Вишняк Т.С.,

третьої особи: ОСОБА_1 ,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_1 , Комунальна установа «Менський міський центр соціальних служб» Менської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А H О В И В:

У березні 2025 року Орган опіки та піклування Менської міської ради, з метою захисту прав, життя та здоров`я неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей - неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача аліменти на утримання цих дітей у розмірі не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідач, являючись батьком двох дітей - неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню. З червня 2021 року діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебуває на обліку КУ ММЦСС та отримує послуги центру консультування, інформування, соціальної профілактики, натуральна допомога. Неповнолітній ОСОБА_7 - дитина з інвалідністю, після алотрансплантації нирки (14.07.2022). Мати отримує виплати по догляду за дитиною з інвалідністю, постійно супроводжує сина до НДСЛ «Охмадит» та інших лікарень, де здійснюється контроль за станом здоров`я хлопчика. Батько ОСОБА_4 тривалий час ніде не працює, не забезпечує дітей продуктами харчування, одягом, ліками, не цікавиться навчанням, станом здоров`я, постійно зловживає спиртними напоями, систематично вчиняє домашнє насильство стосовно співмешканки та дітей, не йде на контакт з фахівцями центру, поводить себе агресивно. ОСОБА_4 неодноразово був попереджений про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Проводились профілактичні бесіди стосовно насильства в сім`ї, стосовно виховання дітей належним чином та негативного впливу шкідливих звичок. Чоловік не виявляє бажання покращувати умови проживання для дітей, не виконує хатню роботу, у вікні будинку, де проживає сім`я, частково відсутнє світло та забите плівкою, на численні зауваження і прохання виконати ремонті роботи для усунення даної проблеми - чоловік не реагує. ОСОБА_4 було рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності, але він продовжує зловживати алкоголем та не доглядати за дітьми. За інформаціями класних керівників ОП Менська гімназія від 11.12.2024 мати ОСОБА_1 буває в школі, цікавиться навчанням синів, спілкується з класними керівниками на постійній основі. Батько дітей - відповідач ОСОБА_4 участі у навчанні дітей не приймає, до школи не з`являється, з класними керівниками не спілкується. Питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 щодо своїх дітей неодноразово розглядалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності вчинення насильства в сім`ї, за неналежне виконання батьківських обов`язків. У вересні 2024 року відносно ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження за нанесення легких тілесних ушкоджень своєму сину та дружині. Не зважаючи на проведену роз`яснювальну роботу, попередження щодо можливості позбавлення батьківських прав з боку служби у справах дітей, відповідач ОСОБА_4 не зробив для себе належних висновків, не змінив свого ставлення до обов`язку виховання своїх дітей. Тому виконавчим комітетом було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей - неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 . В зв`язку з вищенаведеним, з метою соціально-правового захисту дітей, орган опіки та піклування Менської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей та стягнення аліментів.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що у поведінці відповідача не відбулось ніяких змін, він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей: не забезпечує матеріально, не цікавиться станом здоров`я і навчанням, натомість зловживає спиртними напоями і систематично вчиняє домашнє насильство стосовно співмешканки і дітей, тому наполягала на задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила всі факти та обставини, що викладені в позовній заяві. Пояснила суду, що відповідач не змінив свого ставлення до дітей, тому вона наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила факти та обставини викладені в позовній заяві, висловила думку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень з приводу позовних вимог та клопотання про розгляд справи тільки з його участю до суду не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11) вбачається, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 .

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (зворот а.с.11) вбачається, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні знайшли підтвердження факти, що свідчать про неналежне виконання відповідачем - ОСОБА_4 батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей - неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , а саме свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків. Так, відповідачем не створюються належні умови для проживання та розвитку дітей. Він не цікавиться станом здоров`я дітей, їх навчанням, не забезпечує матеріально. Натомість, відповідач ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки, скандали та домашнє насильство по відношенню до своїх дітей та їх матері - третьої особи ОСОБА_1 (а.с.20-25).

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України - вчинення фізичного домашнього насильства у формі фізичного насильства: відносно співмешканки ОСОБА_1 , з якою перебуває у сімейних відносинах та відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , до покарання у виді 200 голин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 08.11.2024 (а.с. 26-29).

З інформації про умови виховання і утримання малолітнього ОСОБА_3 , наданої директором Менської гімназії спільно з класним керівником № 644 від 11.12.2024 слідує, що дитина навчається у вказаному закладі, який відвідує систематично (відсутній буває тільки по хворобі). Хлопець має охайний вигляд, привчений до самообслуговування, забезпечений всім шкільним приладдям. Мама дитини буває в школі, цікавиться навчанням сина, підтримує зв`язок із вчителем (а.с.30).

З інформації про умови виховання і утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , наданої директором Менської гімназії спільно з класним керівником слідує, що дитина навчальний заклад не відвідує, так як навчається за індивідуальною формою. Повністю забезпечений одягом та шкільним приладдям, навчається не в повну міру своїх сил та можливостей, потребує контролю за навчанням. Мама за необхідності відвідує гімназію, спілкується з класним керівником на постійній основі, хоче не приділяє достатньо уваги саме процесу навчання (зворот а.с.30).

Питання неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_4 по відношенню до своїх дітей неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Менській міській раді. ОСОБА_4 попереджався про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, йому надавався термін для проходження лікування від алкогольної залежності (а.с.7-10).

Згідно позиції органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, останні вважають за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей - неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області № 51 від 25 лютого 2025 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батьків» (а.с.4-6).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації що розглядається, відповідач протягом тривалого часу розлучення зі своїми дітьми не виявив бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із ними. Навіть в період судового розгляду справи відповідач не продемонстрував суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації, на думку суду, без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 беззаперечно має бути позбавлений батьківських прав відносно його дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від виховання яких він свідомо ухиляються, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не утримує їх матеріально, не цікавляться їх життям та здоров`ям, вчиняє відносно них домашнє насильство, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Менської міської ради про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання двох дітей - неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття, в зв`язку чим позовні вимоги в цій частини підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 164 -166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 80-85, п. 1 ст. 200, п.5 ч.1 ст. 257, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_1 , Комунальна установа «Менський міський центр соціальних служб» Менської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Куковичі Менського району Чернігівської області) та малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Куковичі Менського району Чернігівської області).

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь держави 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко