Справа № 362/7239/24
Провадження № 2/362/834/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що після смерті її матері за заповітом вона успадкувала домоволодіння, яке за реєстрацією нотаріальної контори перебуває під арештом.

Посилаючись на ту обставину, що вказаний арешт накладено помилково, позивачка просить скасувати вказаний арешт (а.с. 100 105).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали від 07 квітня 2025 року та примірником нової редакції позову від 24 березня 2025 року з додатками, які було надіслано відповідачу за відомою суду адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с. 72, 125, 131).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи без його участі (а.с. 51).

Третя особа, яка отримала судове повідомлення про розгляд справи, копію ухвали від 07 квітня 2025 року та примірник нової редакції позову від 24 березня 2025 року з додатками, не надала суду письмових пояснень (а.с. 126, 130).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.09.2024 року містить відомості про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 16).

При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Лосятин розташоване в адміністративних межах Гребінківської селищної територіальної громади Білоцерківського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 травня 2023 року (а.с. 12).

Спадкоємцем померлої є її онука ОСОБА_1 (позивач у даній справі), про що свідчить копія заповіту від 16 жовтня 2015 року на її ім`я (а.с. 14).

У встановленому законом порядку позивачка звернулася до нотаріуса з метою прийняття і оформлення спадщини після померлої бабці та просила видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Натомість, постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарної І.О. від 03.10.2024 року № 456/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, у зв`язку із тим, що на нього накладне арешт (а.с. 18).

Дійсно, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.09.2024 року підтверджується факт накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , що зареєстрований 14.10.2004 року за № 1378599 Васильківською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДС № 318/7 від 31.03.2004 року (а.с. 16).

Також, на звернення представника позивачки щодо зняття вказаного арешту, Васильківським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь листом № 48368 від 19.09.2024 року про відсутність виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_3 та завершення 26 січня 2007 року виконавчого провадження № 4463124 у якому боржником був ОСОБА_2 (а.с. 17).

Отже, внаслідок зазначеного запису про арешт вказаного нерухомого майна спадкодавця, позивачка, як спадкоємець своєї бабусі не може реалізувати свої права на спадкування вказаного нерухомого майна.

Зокрема, вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із нормами статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Проте, під час розгляду справи не встановлено, що спадкодавець позивачки є боржником у виконавчих провадженнях за стягненнями на користь інших осіб.

Як наслідок, реєстрація арешту вказаного житлового будинку який на праві власності належав спадкодавцю позивачки, є такою, що не стосується померлої бабусі позивачки та безпідставно обтяжує належне спадкодавцю нерухоме майно.

Частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, арешт нерухомого майна спадкодавця позивачки, порушує права останньої щодо реалізації своїх прав на спадкування нерухомого майна, а тому таке право позивачки слід захистити шляхом скасування арешту вказаного нерухомого майна.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 321 ЦК України, статтями 15, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133,258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Скасувати арешт житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований 14.10.2004 року за № 1378599 Васильківською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДС № 318/7 від 31.03.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 14 травня 2025 року.