Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2025 року м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Невойта П.С.,
секретаря с/з Пукшина А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог та предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним, -
в с т а н о в и в:
28.02.2025 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог та предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним - задоволено.
Визнано Договір позики, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 22 січня 2015 року на суму 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США недійсним, вирішено питання судових витрат.
26.03.2025 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Пащук А.І. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. Просив застосувати наслідки недійсності правочину, а саме Договору позики, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 22 січня 2015 року на суму 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США, зобов`язавши повернути ОСОБА_4 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США відповідачем 1 ОСОБА_2 та відповідачем 2 ОСОБА_3 .
В обгрунтування заяви вказує, що судом визнано недійсним зазначений договір позики, однак не застосував наслідки недійсності правочину. Відповідно до ст.216 ЦК Україниу разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторони та їхні представники повідомлялися про день та час судового засідання, однак в судове засідання не прибули.
Представник позивача адвокат Шкарупська-Баранов Н.Б.подала письмові заперечення на заяву, просила відмовити у її задоволенні та продовжувати розгляд без її участі.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 28.02.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог та предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним - задоволено.
Визнано Договір позики, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 22 січня 2015 року на суму 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США недійсним, вирішено питання судових витрат.
Звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Пащук А.І. просить застосувати наслідки недійсності правочину, а саме Договору позики, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 22 січня 2015 року на суму 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США та зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США.
Так, стаття 216 ЦК України визначає правові наслідки недійсності правочину, як реституція володіння чи компенсаційна реституція.
Однак, оскільки законодавець не передбачив конструкцію фраудаторного правочину в параграфі 2 гл.16 ЦК України «Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону», то передбачений абз.2 ч.1 ст.216 Кодексу правовий механізм (реституція) для правових наслідків фраудаторного правочину не застосовується.
Таким чином, застосування норми, передбаченої ст.216 ЦК України, як про це просить Представник відповідача ОСОБА_4 до договору позики, що був предметом розгляду у даній справі є недоречним та не відповідає практиці Верховного Суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 265, 270 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3
ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .
Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .
Суддя П. С. Невойт