Справа № 496/1183/21
Провадження № 2/496/868/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Рогачко О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення вартості частки майна та стягнення судових витрат,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, після усунення недоліків позовної заяви, звернулась до суду з позовом, в якому просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частки вартості спільного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 08.10.2011 року сторони по справі перебували у шлюбі, який на час подання позовної заяви, ще не розірвано Малиновським районним судом м. Одеса. Від спільного шлюбу народились діти ОСОБА_3 2012 р.н. та ОСОБА_4 2014 р.н. у шлюбі набуто спільне майно, а саме автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2011 року випуску, та LEADER, MLS50 - ATV, квадроцикл. 2019 року випуску. Автомобіль був зареєстрований на ім`я відповідача 24.10.2019 року з реєстраційним номером НОМЕР_1 .Вказані транспортні засоби перебувають у володінні та користуванні відповідача. Автомобіль в період шлюбу був перереєстрований на третю особу. Вказана подія мала місце 20.11.2020 року, новим власником транспортного засобу є ОСОБА_5 .

Середня ринкова вартість LAND ROVER RANGE ROVER SPORT складає 766 550,25 гривень. Середня ринкова вартість LEADER, ML550 - ATV, квадроцикл, 2019 року випуску, складає 155 925 гривень. Позивач просить стягнути із відповідача половину вартості двох транспортних засобів, що складає 766 550,25/2 + 155 925/2 = 461 237, 62 гривень. В позасудовому порядку дійти згоди щодо поділу майна у подружжя не виходить, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.03.2021 р. позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.04.2021 р. відкрито загальне позовне провадження у справі, та витребувано інформацію.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року задоволено заяву позивача про призначення авто-товарознавчої експертизи, для визначення ринкової вартості спірного майна та зупинено провадження у справі (а.с. 83-84).

Ухвалою суду від 07.09.2022 року поновлено розгляд справи (а.с. 104).

Ухвалою суду від 19.09.2022 року повторно розглянуто питання призначення авто-товарознавчої експертизи, для визначення ринкової вартості спірного майна та зупинено провадження у справі (а.с. 106-107).

Ухвалою суду від 15.05.2023 року поновлено розгляд справи (а.с. 128).

Ухвалою суду від 02.10.2023 року повторно розглянуто питання призначення авто-товарознавчої експертизи, для визначення ринкової вартості спірного майна та зупинено провадження у справі (а.с. 147-149).

Ухвалою суду від 08.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.175).

Представник позивача в судовому засіданні не з`явився, про дату та час судового засідання сповіщений, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача..

Відповідач в судове засідання не з`явися, про дату та час судового засідання сповіщений, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації, а також судом було здійснено публікацію на сайті Судової влади про виклик ОСОБА_2 у судове засідання. у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем було подано відзив, в якому він просив залишити позовну заяву без задоволення, притягти до відповідальності за зловживання процесуальними правами та відмовити у стягнення судових витрат. Заначив, що в провадженні іншого судді вже перебуває на розгляді позов про поділ майна подружжя. Вважає необґрунтованим ціну майна, що визначила позивачка. Автомобіль був проданим, тому відповідач вважає, що необхідно ставити питання про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Автомобіль мав поганий технічний стан, тому був проданий за 80 000 грн, з яких було сплачено заборгованість за аліментами.

Суд, заслухавши представників сторін, у судових засіданнях, у яких вони приймали участь, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 08.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.4 том 1).

Згідно відповіді начальника регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області,04.09.2019 р. транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2011 року випуску, було зареєстровано за ОСОБА_2 , який 20.11.2020 р. перереєстровано на ОСОБА_5 , та транспортний засіб - LEADER, ML550 ATV квадроцикл, 2019 року випуску, 25.07.2019 р. зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 14, 40-41).

Згідно розписки, складеною ОСОБА_2 , у нього в користуванні знаходився автомобіль LAND ROVER SPORTд.н.з. НОМЕР_3 , та він зобов`язався при продажі транспортного засобу повідомити ОСОБА_6 (а.с. 15).

Відповідно даних, отриманих на сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, середня ринкова вартість LAND ROVER SPORT 2011 року, 3 л. дизель складає 766 550,25 грн. (а.с. 16).

Постановою головного державного виконавця від 02.11.2020 року, у зв`язку з існуванням заборгованості по сплаті аліментів, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , постановою головного державного виконавця від 10.11.2020 року оголошено у розшук майно боржника, а саме транспортні засоби LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та транспортний засіб - LEADER, ML550 ATV квадроцикл, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 (а.с. 19, 20, 21,22

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашньою господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуальною користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Конструкція ст. 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

З урахуванням вищенаведеного, суд встановив що спірне майно є таким, що набуте за час шлюбу сторін, отже є їх спільною сумісною власністю, в якій кожному із співвласників, як позивачу так і відповідачу, належить по 1/2 частині. Жодною із сторін не спростовувалось презумпції спільної власності на майно подружжя.

До матеріалів справи не надано копії рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

У частині першій статті 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Так, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 в якій він повідомляє, щоу нього в користуванні знаходився автомобіль LAND ROVER SPORT д.н.з. НОМЕР_3 , та він зобов`язався при продажі транспортного засобу повідомити ОСОБА_6 (а.с. 15).

Спільне майно - транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2011 року випуску, 04.09.2019 р. було зареєстровано за ОСОБА_2 , який він 20.11.2020 р. перереєстрував на ОСОБА_5 .

Позивач у відзиві повідомив, що вказаний транспортний засіб знаходився у поганому технічному стані та був проданий 80 000 грн., з яких було сплачено заборгованість за аліментами.

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з огляду на вищевказані норми, відповідачем будь-яких доказів на підтвердження обставин продажу автомобіля, в тому числі згоди дружини на його відчуження та погашення боргу по аліментах, в рахунок продажу, до відзиву та до матеріалів справи не додано.

Таким чином. оскільки чоловік розпорядився автомобілем на власний розсуд без письмової згоди дружини, то вона має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такого висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11).

За нормами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема на підставі: висновками експертів.

Так, на виконання ухвали суду про призначення транспортно-товарознавчої експертизи, висновком експерта № 22-5583/5621, у зв`язку з ненаданням сторонами транспортних засобів на технічний огляд експертом, було визначено середню ринкову ціну колісного транспортного засобу автомобіля LAND ROVER RANG ROVER SPORT, 2011 року виготовлення, об?єм двигуна дизельного НОМЕР_5 (см3), яка станом на 21.03.2023 (дата оцінки, що визначена судом), становить 921 530 (Дев`ятсот двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень. Середня ринкова ціна колісного транспортного засобу (квадроцикла) MotoLeader MLSSO ATV 2019 року випуску, об`єм двигуна 454 (см3), станом на момент складання висновку (21.03.2023) року, визначається рівною 156 531,00 (Сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня.

Сторонами у справі не оскаржено висновок експерта, не спростовано його достовірності, а отже підстав, які б заважали суду на підставі нього встановити вартість сумісного майна подружжя, не встановлено.

Задовольняючи позовну заяву позивачки про компенсацію їй 1/2 частки вартості в спільному майні подружжя, суд виходить з того, що транспортні засоби були зареєстровані за відповідачем, одним із них він розпорядився, а відомостей про користування та перебування у володінні саме позивачки квадроциклу MotoLeader MLSSO ATV 2019 року, немає, та відповідач не оспорював, що саме у його користування знаходиться квадроцикл.

Компенсації підлягає вартості транспортних засобів, 921 530 грн.+156 531 грн./2= 539 030,50грн.

Для розподілу судових витрат, суд виходить з положень частини першої статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на відповідача, у разі задоволення позову.

ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 4 612,37 грн. (а.с. 6), за подання клопотання про призначення експертизи у розмірі 454 грн. (а.с. 73). А також 6795,72 грн. за проведення експертизи (а.с. 95-96), які підлягають стягненню з відповідача.

Уточнена позовна заява містить відомості в порядку п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, про понесення витрати на залучення адвоката у розмірі 28 000 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження своїх повноважень у справі, представником позивача до позову додано копію ордеру серії ВН № 1000700, відповідно якого ОСОБА_1 доручає своє представництво у Біляївському районному судді Одеської області адвокату Завальнюку Д.Ю.

Підставою для видачі ордеру стало укладання договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 04.03.2021 р.

Оскільки, до матеріалів справи не надано копії вказаного договору, де зокрема встановлено умови виплати гонорару адвоката, також, до позову не надано жодного доказу щодо понесених витрат на правничу допомогу (акту приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат), то у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення таких витрат.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ інших 2 суддів, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного, керуючись 263 - 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя та стягнення вартості частки задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб.см. та транспортний засіб - LEADER, ML550 ATV квадроцикл, 2019 року випуску, об`єм двигуна 454 куб.см.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку в спільному майні подружжя, а саме: 1/2 частку вартості спільного майна - в сумі 539 030,50 (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч тридцять гривень та п`ятдесят копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11 862,09 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят дві гривні дев`ять копійок) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.05.2025 року. Затримання строків складання повного тексту пов`язано з навантаженням на склад суду, враховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, веденням воєнного стану, недостатньою кількістю суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, а також передачі справ іншого судді на розгляд, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, суд першої інстанції позбавлений можливості щодо дотримання строків, передбачених національним законодавством.

Суддя В.М. Буран