КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/8290/22-ц
№ апеляційного провадження: 22-з/824/400/2025
ДО Д А Т К О В А П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Бабур Олесі Петрівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» про ухвалення додаткового рішення,
у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» (надалі ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період з 22 грудня 2019 року до 14 лютого 2022 року на суму 102 686 грн 54 коп, а саме: 92 596 грн 97 коп основної заборгованості, 7 604 грн 49 коп інфляційних втрат, 2 485 грн 08 коп - як три проценті річних, а також вирішити питання судових витрат.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року позов ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з указаним рішенням адвокат Муха О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу адвоката Мухи О.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року змінено. Зменшено розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» з 92 596 грн 97 коп до 77 268 грн 25 коп, а також 3 % річних з 2 485 грн 08 коп до 2 161 грн 71 коп та інфляційні втрати з 7 604 грн 49 коп до 6 607 грн 67 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

19 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Бабур О.П. в інтересах ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 15 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що у відзиві від 11 листопада 2024 року на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Бабур О.П. заявляла:

- про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу, які ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» понесла та понесе в майбутньому з складання та подання відзиву на апеляційну скаргу включно з аналізом судової практики у сумі 15 000 грн (вартість однієї години - 2 000 грн, всього 7 годин 30 хвилин);

- просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» витрати на надання правничої допомоги у сумі 15 000 грн.

Вказує, що 01 січня 2023 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» та адвокатом Бабур О.П. укладено договір про надання правової допомоги. 31 травня 2024 року укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 01 січня 2023 року.

Зазначає, що відповідно до пункту 4.2. вищезазначеного договору, при розрахунку вартості юридичної допомоги, враховується час витрачений адвокатом. Адвокат надає юридичну допомогу, передбачену умовами даного договору.

Згідно з пунктом 4.3. договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судовому засіданні адвокат Муха О.О. в інтересах ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у справі відсутня квитанція про оплату наданих ОСОБА_1 послуг адвокатом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про призначене судове зсідання повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити.

При ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 26 серпня 2024 року за результатом розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК Українивстановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи убачається, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бабур О.П. в інтересах ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» просила про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн й на підтвердження їх понесення долучила наступні документи:

- договір про надання правової допомоги від 01 січня 2023 року (а.с. 7-8 т.2);

- акт прийом-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за договором № б/н від 04 листопада 2024 року (а.с. 6 т.2);

- додаткову угоду про внесення змін до договору від 31 травня 2024 року (а.с. 9 т.2).

Загальна кількість витраченого часу - 7 год 30 хв, загальна вартість правових послуг складає 15 000 грн.

Колегія суддів зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.

Таким чином, долучені стороною позивача документи, що підписані адвокатом та клієнтом, є належними та узгоджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт.

З урахуванням зазначеного, посилання адвоката Мухи О.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 стосовно того, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу не можуть бути компенсованими, оскільки відсутні докази оплати послуг адвоката є безпідставними.

Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, міститься висновок про те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності".

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Убачається, що відповідачці направлявся відзив на апеляційну скаргу (а.с. 11 т.2).

Разом з тим, заперечень до суду не надійшло, на підставі чого вирішення судом питання про зменшення цих витрат з власної ініціативи у суду апеляційної інстанції відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

З урахуванням вказаного, обґрунтувань поданої заяви та доданих до неї документів, а також відсутності заперечень відповідачки, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Бабур Олесі Петрівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: