Єдиний унікальний номер судової справи: 490/5675/23
Номер провадження: 22-ц/812/907/25
У Х В А Л А

19 травня 2025 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2025 року, ухвалене по справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» (надалі АТ «Сенс Банк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «Сенс Банк» на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, суму заборгованості за невиконання грошового зобов`язання за Кредитним договором №640/171-К171 від 05 квітня 2006 року у розмірі 779 093,75 грн, яка складається з: 617 634,89 грн - інфляційні втрати; 161 458,87 грн - 3% річних. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено та запропоновано у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, сплатити судовий збір у розмірі 17 529, 61 грн.

14 травня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, яка обґрунтована як відсутністю й нього доходу за попередній 2024 рік так і наявністю публічних обтяжень (постанов органів примусового виконання про арешт належного йому майна).

На підтвердження вказаних обставин, до заяви долучено докази, зокрема з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, з якого вбачається, що за період з січня 2024 року по березень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня.

Крім того, згідно наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 , зокрема за звітний 2024 рік відомості про суму заробітку для нарахування пенсії відсутні.

Також, на підтвердження наявності обтяжень, ОСОБА_1 додано до заяви копії постанов державного виконавця у виконавчому провадженні № 47044457 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08 травня 2015 року та про арешт коштів боржника від 29 січня 2020 року. Також про наявність обтяжень свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 14 травня 2025 року.

Вирішуючи питання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland2) від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Враховуючи вищевикладене та надані ОСОБА_1 докази на підтвердження матеріального становища, апеляційний суд вважає за можливе відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 17 529, 61 грн ((779 093,75 грн х 1,5 %) х 150 % ) до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційна скарга по даній цивільній справі за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень ст. 185 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню

Керуючись ст.ст. 136, 354, 356, 359-361 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2025 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2025 року, ухвалене по справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Витребувати з Центрального районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 490/5675/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Копію апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі подання відзиву надати суду докази його надсилання (надання) і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб - порталі судової влади України за веб - адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// ka.court.gov.ua.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді : О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова