У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 Справа №607/344/24 Провадження №6/607/81/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участю секретаря с/з Ковбасюк М.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Колодовський О.В., звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 у справі №607/344/24 видано виконавчий лист №607/344/24 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі даного виконавчого документа відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду №75034299.

Із відповіді середньої професійної школи торгівлі та послуг ОСОБА_5 у Братиславі, Словаччина, №59/2025/2 від 02.04.2025, наданої на адвокатський запит у формі довідки про закінчення середньої школи, випливає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Тернополі, навчалась у Середній професійній школі торгівлі та послуг ім. Самуеля Юрковича, вул. Скленарова, 1, Братислава від 01.09.2021 до 20.06.2024.

Заявник вважає, що у зв`язку з тим, що судовим рішенням постановлено стягувати із заявника аліменти саме до закінчення його повнолітньою дочкою навчання, яке вона вже закінчила 20.06.2024, обов`язок боржника щодо сплати аліментів припинився саме у момент закінчення навчання його повнолітньою дочкою 20.06.2024, що є самостійною матеріально-правовою підставою, передбаченою законом, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

06.05.2025 представник позивача ОСОБА_4 , адвокат Ороновська О.М. через «Електронний суд» подала заперечення на заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в яких зазначила, що ОСОБА_4 вважає, що дані вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з 01.09.2021 до 20.06.2024 року ОСОБА_4 навчалася у Середній професійній школі торгівлі та послуг ім. Самуеля Юрковича, вул. Скленарова, 1, Братислава, а згодом 24.06.2024 року ОСОБА_4 підписала договір про навчання №68/2024 від 24.06.2024 року у приватній середній професійно-технічній школі-Гастрошкола, вул. Бєлоруска, 1, АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про відвідування начального закладу від 25.04.2025 року ОСОБА_4 у 2024/2025 навчальному році є студенткою I.S класу у приватній середній професійно-технічній школі-Гастрошкола, вул. Бєлоруска, 1, АДРЕСА_1 .

Таким чином позивач ОСОБА_4 продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Також сторона позивача вважає, що факт припинення навчання в одному закладі не припиняє права на аліменти, якщо повнолітня дочка вступила в інший навчальний заклад і продовжує навчання. Таким чином, зміна навчального закладу не є підставою для припинення виконання виконавчого документа. У зв`язку із продовженням навчання ОСОБА_4 та недосягнення нею 23 років відсутні підстави для задоволення вимог боржника.

14.05.2025 через «Електронний суд» представник заявника ОСОБА_3 , адвокат Колодовський О.В. подав письмові пояснення на заперечення сторони позивача, в яких зазначає, що позов ОСОБА_4 був мотивований нею саме навчанням у Середній професійній школі торгівлі та послуг ім. Самуеля Юрковича, вул. Скленарова, 1 Братислава, Словаччина, а не в будь якому іншому. Посилання представника позивача на те, що 24.06.2024 ОСОБА_4 підписала договір про навчання №68/2024 у приватній середній професійно-технічній школі Гастрошкола, вул. Бєлоруска, 1, АДРЕСА_1 , та те, що відповідно до довідки про відвідування навчального закладу від 25.04.2025 ОСОБА_4 у 2024 2025 навчальному році є студенткою I.S класу у приватній школі у зв`язку з чим продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги не можуть бути взяті до уваги у даній справі, оскільки стосуються вже зовсім іншого навчального закладу, про який не йшлося у первісній позовній заяві.

Представник заявника адвокат Колодовський О.В. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав та обґрунтувань, зазначених у ній.

Представник позивача адвокат Ороновська О.М. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви та просила відмовити у її задоволенні з підстав та обґрунтувань, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 у цивільній справі №607/344/24 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. відкрито виконавче провадження №75034299 про примусове виконання виконавчого листа №607/344/24 виданого 01.04.2024.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2025 у ВП №75034299 звернуто стягнення на дохід боржника у ФОП ОСОБА_7 .

З матеріалів справи вбачається, що з 01.09.2021 до 20.06.2024 року ОСОБА_4 навчалася у Середній професійній школі торгівлі та послуг ім. Самуеля Юрковича, вул. Скленарова, 1, Братислава.

24.06.2024 року ОСОБА_4 (Студентка) підписала Договір про навчання №68/2024 від 24.06.2024 року (далі Договір) у приватній середній професійно-технічній школі - Гастрошкола, вул. Бєлоруска, 1, АДРЕСА_1 . За умовами вказаного Договору студентка як сторона Договору зобов`язана оплачувати суму в розмірі 700 Євро за кожен рік який починається з 01.09 поточного року і закінчується 31.08 наступного року.

Згідно п. 1 Розділу 1 Договору про навчання, предметом договору є продовження професійної освіти у вже здобутій професії, спеціальності чи спеціалізації, або ж продовження навчання у спорідненій галузі освіти із здобуттям повної середньої освіти, із здобуттям повної середньої професійної освіти екстерном.

Відповідно до довідки про відвідування навчального закладу виданої 25.04.2025 Гастрошкола Приватна середня професійно-технічна школа, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2024/2025 навчальному році є студенткою I.S класу.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до частини 1, 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Період навчання - це будь-яка частина освітньої програми з вищої освіти, оцінена і документально підтверджена, яка, не становлячи повного курсу навчання за програмою, є істотним здобутком знань чи навичок.

За пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України «Про освіту» освітня програма - це єдиний комплекс освітніх компонентів (предметів вивчення, дисциплін, індивідуальних завдань, контрольних заходів тощо), спланованих і організованих для досягнення визначених результатів навчання.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про вищу освіту» освітня (освітньо-професійна, освітньо-наукова чи освітньо-творча) програма є єдиним комплексом освітніх компонентів (навчальних дисциплін, індивідуальних завдань, практик, контрольних заходів тощо), спрямованих на досягнення передбачених такою програмою результатів навчання, що дає право на отримання визначеної освітньої або освітньої та професійної (професійних) кваліфікації (кваліфікацій). Освітня програма може визначати єдину в її межах спеціалізацію або не передбачати спеціалізації.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Рівнями освіти є: дошкільна освіта, початкова освіта, базова середня освіта, профільна середня освіта, перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, фахова передвища освіта, початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти, перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, другий (магістерський) рівень вищої освіти, третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти (частина друга статті 10 Закону України «Про освіту»).

Після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту (частина перша статті 40 Закону України «Про освіту»).

Підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень (частина перша статті 5 Закону України «Про вищу освіту»).

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва (частина друга статті 5 Закону України «Про вищу освіту»).

За обставинами справи заявник ОСОБА_3 не погоджується з наявністю підстав для нарахування та стягнення державним виконавцем з нього на користь повнолітньої дочки аліментних платежів після закінчення ОСОБА_4 у 20.06.2024 навчання у Середній професійній школі торгівлі та послуг ім. Самуеля Юрковича, вул. Скленарова, 1, Братислава. На переконання заявника, період після закінчення ОСОБА_4 навчання у 20.06.2024 не можна вважати періодом проходження навчання повнолітньою дочкою, а тому протягом цього часу не підлягали нарахуванню та стягненню з нього аліментні платежі.

В рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024, суд чітко визначив період, за який підлягають стягненню аліменти - щомісячно, починаючи з 04.01.2024 і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Вказане свідчить, що у разі продовження повнолітньою дитиною навчання, обов`язок платника зі сплати аліментів продовжується до досягнення ОСОБА_4 23 років. Суд у зазначеному рішенні не зробив застереження, що такий період розпочинається з моменту вступу ОСОБА_4 до іншого навчального закладу, а отже, він продовжується з 04.01.2024 року.

Період стягнення аліментних платежів є безперервним. Момент його закінчення залежить від настання тих чи інших обставин, визначених у рішенні суду, якими зумовлено припинення підстав для їх сплати; зокрема, чи продовжить навчання повнолітня дитина після 20.06.2024, у разі, якщо вона не продовжить навчання, - такий період закінчиться 20.06.2024, а у разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років.

Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 752/20152/16-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2019 року у справі №810/3430/16 (адміністративне провадження № К/9901/20310/18) зазначив, що про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених у пункті 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», ухвалюється мотивована постанова, яка має містити інформацію про обставини, що доводять фактичне виконання судового рішення та засоби їх встановлення. Закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, державний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано суто відповідно до резолютивної частини рішення суду. Джерелом відомостей про фактичне і повне виконання рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

Застосовуючи до спірних правовідносин наведений правовий висновок Верховного Суду, суд враховує, що, боржник не довів, що існували підстави для закінчення виконавчого провадження 20.06.2024 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду або що після цієї дати державний виконавець не мав повноважень нараховувати до сплати боржнику аліментні платежі відповідно до змісту резолютивної частини виконуваного ним судового рішення, адже не було підстав для застосування до спірних правовідносин частини другої статті 199 СК України у зв`язку з продовженням повнолітньою дитиною навчання у іншому навчальному закладі.

На думку суду, що період, протягом якого суд вирішив стягувати з боржника аліментні платежі, не закінчився та продовжився у зв`язку з настанням обставин, для нарахування до стягнення повнолітній дитині утримання до закінчення нею навчання (але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку).

Потрібно враховувати, що період, протягом якого суд вирішив визначити обов`язок щодо сплати боржником аліментних платежів, визначений не конкретними календарними датами, а певними подіями, від настання яких і залежить обрахунок і тривалість цього періоду. Адже у разі, якщо б повнолітня дитина не продовжила б навчання, тоді за змістом виконуваного рішення суду настали б обставини, з якими суд пов`язував припинення обов`язків з нарахування та сплати боржником аліментних платежів - закінчення дитиною навчання. Водночас, продовження навчання дитиною свідчить, що такий період не закінчився, а тому у боржника продовжив існувати обов`язок зі сплати аліментних платежів до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. При цьому переривання такого періоду законодавством не передбачено.

Суд зазначає, що заявник погодився з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки не оскаржував її, так само не просив державного виконавця закінчити відкрите виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, а ОСОБА_4 продовжила навчання, а отже, має право на утримання батьком до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

У постанові від 10 квітня 2023 року у справі №752/20152/16-ц Верховний Суд наголошує на тому, що виконанням певного виконавчого документа досягається єдина мета - виконання відповідного рішення суду. Оскільки у рішенні суд визначив період нарахування та стягнення аліментів з боржника на користь стягувача, визначивши подію, з якою пов`язується припинення сплати таких аліментів, виконавець не вправі змінювати рішення суду, що виконується, оскільки таке судове рішення набрало законної сили, на його виконання суд видав виконавчий лист, а державний виконавець відкрив виконавче провадження. Таке рішення є обов`язковим для виконання сторонами та уповноваженим державним виконавцем.

Продовжуючи нарахування та стягнення аліментів із боржника на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років, є обргрунтованим та врахувавши зміст виконуваного державним виконавцем судового рішення та визначений судом період стягнення аліментних платежів, стягнення аліментних платежів на думку суду є в межах періоду навчання ОСОБА_4 , яка продовжила навчання уклавши договір №68/2024 від 24.06.2024.

Звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 не довів про повне виконання свого обов`язку згідно вищезазначеного виконавчого документа, тобто настання обставин, з якими суд пов`язував припинення стягнення з боржника на користь стягувача аліментних платежів, зокрема припинення (завершення) навчання повнолітньою дочкою, що свідчило б про втрату права дочки на утримання батьком та відповідало б змісту частини другої статті 199 СК України. Доводи заяви зводяться до помилкового визначення й обрахування заявником періоду, протягом якого він має сплачувати аліментні платежі на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що визначений у рішенні суду.

Аналіз змісту частини другої статті 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та:

1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або

2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).

За вказаних обставин, виходячи з положень ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає, оскільки заявником не надано доказів про повне виконання свого обов`язку згідно вищезазначеного виконавчого документа, матеріально-правових та процесуально-правових підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявником не надано , а відтак, суд дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 261, 352-354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа №607/344/24 виданого 01.04.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 19.05.2025.

Головуючий суддя Н. Р. Кунець