Справа № 485/724/25
Провадження № 2/485/351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" (далі ТОВ "ФК "Омега Фінанс") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28 березня 2018 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством "Юнекс Банк" (далі АТ "Юнекс Банк") кредитний договір №34.99.0318.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 4000,00 грн. терміном користування до 28 березня 2020 року зі сплатою комісії, процентів за користування кредитом та інших платежів згідно умов договору.

31 березня 2021 року між АТ "Юнекс Банк" та ТОВ "ФК "Омега Фінанс" укладено договір факторингу №31/03-2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, у зв`язку з цим станом на 31 березня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 7 884,10 грн., з яких: 3 308,53 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,89 грн. прострочені проценти за кредитом, 1 745,00 грн. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви), 2 392,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 2 182,68 грн. - штрафи, пеня. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості та судові витрати.

13 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить застосувати строки позовної давності. Крім того, відповідач в даній заяві зазначив про незаконність нарахування комісії, так як в кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком була встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Разом з тим, зазначив про незаконність нарахування штрафів та пені, які банком були нараховані за кожен день кредитування та до 31 березня 2021 року, посилаючись на звільнення від обов`язків сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання кредитних зобов`язань на підставі Закону №691-ІХ "Про внесення змін до Господарського кодексу України та цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби COVID-19", а також пропущення спеціального строку для стягнення нарахованих штрафних санкцій /а.с.76-97/.

15 травня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення на вищевказану заяву відповідача, в яких остання заперечила про сплив строку позовної давності. Нарахування комісії вважає законним, посилаючись на те, що Законом України "Про споживче кредитування" передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Зокрема, відповідач був обізнаний з умовами кредитування та частково сплачував комісію за обслуговування кредиту, що підтверджує факт визнання останнім даних умов з оплати комісії. Враховуючи відсутність підстав для недійсності самого правочину та несправедливості таких умов в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", твердження відповідача про незаконність нарахування комісії за обслуговування кредиту є безпідставними. Крім того, представник позивача заперечила щодо незаконності нарахування штрафних санкцій, посилаючись на те, що пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за вказаним кредитним договором почала нараховуватись з вересня 2018 року, тобто задовго до початку встановлення карантину на всій території України. В обґрунтування викладених заперечень, представником позивача було надано детальний розрахунок заборгованості по вказаному кредитному договору /.

В судове засідання сторони за належного повідомлення не з`явилися.

Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "ФК "Омега Фінанс".

Відповідач ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, та АТ "ЮНЕКС БАНК", як кредитодавець, уклали кредитний договір № 34.99.0318.ФО_К (далі - Договір), на підставі якого відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн. терміном користування до 28 березня 2029 року. При цьому позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості Сторін або достроково, відповідно до умов Договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості Позичальника за цим Договором.

Відповідно до п. 1.5. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01 % річних (п.п. 1.5.1 Договору); комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору (п.п. 1.5.2. Договору); комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (п.п. 1.5.3. Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 286,60 грн.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору, Позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки.

Згідно п.4.1 Договору, за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує Банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу.

Відповідно до п.4.2 Договору, сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього договору, не може перевищувати 50% суми кредиту, вказаної в п.1.1 цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Додатком № 1 до Договору визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором, відповідно до якого кредит надавався строком з 28 березня 2018 року по 27 березня 2020 року. За визначений Договором період відповідач, крім тіла кредиту - 4000,00 грн. мала ще також сплатити, проценти за користування кредитом у сумі - 0,39 грн. та комісію за обслуговування кредиту у сумі - 2870,40 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії Договору мала скласти - 6870,79 грн.

Факт видачі АТ "Юнекс Банк" та отримання відповідачем коштів за Договором підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 28 березня 2018 року по 31 березня 2021 року /а.с.14-38/.

Відповідно до вказаної виписки по особовому рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами, погашав заборгованість за кредитним договором.

28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ "Смарттендер" відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - Акціонерне товариство "Юнекс Банк". Переможцем електронного аукціону є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс", що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 /а.с.52/.

31 березня 2021 року між АТ "Юнекс Банк" (Клієнт) та ТОВ "ФК "Омега Фінанс" (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ "ФК "Омега Фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ "Юнекс Банк" в тому числі і до ОСОБА_3 за кредитним договором № 34.139.1018.ФО_К від 17.10.2018 року, що також підтверджується актом прийому передачі Прав Вимоги до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року та Реєстром Прав Вимоги /а.с.45-51/.

Відповідно до Додатку №1 договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року - Реєстру прав вимоги, ТОВ "ФК "Омега Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7884,10 грн /а.с.50-51/.

ТОВ "ФК "Омега Фінанс" 07 червня 2021 року здійснювало надсилання боржнику ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги та надавало строк для погашення суми заборгованості у розмірі 7884,10 грн. /а.с.39/.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України.

У частинах 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст.258 ЦК України).

Сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. (постанова ВС від 03.02.2022 № 758/10335/16-ц).

У відповідності до п. 12. розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

У відповідності до п. 19. розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє на даний час.

Строк позовної давності за договором позики розпочався з 29 березня 2020 року, 12.03.2020 р. продовжився на строк дії карантину, 24.02.2022 р. продовжився на перід дії воєнного стану, який діє на даний час, до суду з позовом позивач звернувся 18 квітня 2025 року, тобто в межах строку позовної давності.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита у розмірі 3308,53 грн., процентами у розмірі 0,89 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Проте, до вимог про стягнення пені підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, яка на дату встановлення карантину 12.03.2020 року вже спливла, тобто до заборгованості нарахованої до 12.03.2019 року, та яка згідно з розрахунком становила 983,53 грн., решта боргу у сумі 1199,15 грн. підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Разом з тим, банк просить стягнути з відповідача 4 137,00 грн. заборгованості по комісії, сплату якої передбачено умовами Договору (пункт 1.5.2 та 1.5.3).

Однак, згідно з абз.3 ч.4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Пунктом 1.5.3 Договору встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Іншого з кредитного договору не випливає, перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту кредитний договір не містить.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.5.3. та розділу Графіку платежів "Комісія за обслуговування кредиту" Договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.1 1 та 2 ст. 11, чч.5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було погашено комісію за кредитним договором № 34.99.0318.ФО_К від 28 березня 2018 року по обслуговуванню кредиту згідно наданого позивачем детального розрахунку у розмірі 478,40 грн., позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по даному кредитному договору підлягають частковому задоволенню за відрахування суми безпідставно нарахованої та сплаченої відповідачем комісії.

Таким чином, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору у загальному розмірі 4030,17 грн., з яких: 2 830,13 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,89 грн. заборгованість за процентами, 1199,15 грн. - штрафи, пеня.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 51,12% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1238,33 грн. судового збору.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Омега Фінанс" () заборгованість за кредитним договором № 34.99.0318.ФО_К від 28 березня 2018 року у розмірі 4030,17 грн. (чотири тисячі тридцять грн. 17к.), з яких: за тілом кредиту - 2 830,13 грн., 0,89 грн. - за процентами, а також штрафи, пеня у розмірі 1199,15 грн., та 1 238,33 грн.(тисяча двісті тридцять вісім грн.33 к.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 19.05.2025.