Єдиний унікальний номер 725/3375/25
Номер провадження 2-о/725/125/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря Соболевської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту (проживання сім`єю на момент смерті),-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із цією заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із померлим ОСОБА_3 на момент смерті.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_3 , який був укладений 02 серпня 1974 року та зареєстрований Губеревською сільською радою (с. Губерове, Пожарський район, Приморський край), про що складений актовий запис № 22.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, ОСОБА_3 помер у м. Чернівці, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 29.

На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Довідки № 147 від 04.02.2025 року.

Вона також була зареєстрована за вказаною адресою на момент смерті ОСОБА_3 , тобто на час відкриття спадщини. Однак фактичне місце їхнього проживання з померлим на момент його смерті було за іншою адресою. Факт її проживання з померлим ОСОБА_3 та донькою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується Актом спільного проживання осіб на день смерті, виданою ОСББ «Будівельник, 26-А», у якому зазначено про те, що її чоловік, ОСОБА_3 з 01.01.2022 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживав саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Вона звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Войціховського А.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом Войціховським А.В. було направлено Повідомлення № 23/02-14 від 05.03.2025 року. зі змісту якого випливає, що останнє місце проживання померлого, ОСОБА_3 , було в АДРЕСА_2 . а згідно довідки № 147, виданої Відділом ведення реєстру Територіальної громади м. Новодністровськ 04.02.2025 року, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_3 було за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , потрібне рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини (встановлення юридичного факту).

Таким чином, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з померлим ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту необхідне для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину.

Факт постійного проживання померлого ОСОБА_3 та заявницею як подружжя разом з їхньою донькою, за вказаною адресою: АДРЕСА_2 , є суттєвим для правильного визначення місця відкриття спадщини.

Оскільки її зареєстроване місце проживання з померлим ОСОБА_3 не збігалося з фактичним, встановлення відповідного юридичного факту можливе лише в судовому порядку, оскільки інший спосіб законодавством не передбачений.

Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа О.І. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд без її участі, підтримала заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 02 серпня 1974 року, який Губеревською сільською радою (с. Губерове, Пожарський район, Приморський край), про що складений актовий запис № 22 (а.с.10)

Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ркоу помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Відповідно до повідомлення нотаріуса № 23/02-14 від 05.03.2025 року. зі змісту якого випливає, що останнє місце проживання померлого, ОСОБА_3 , було в АДРЕСА_2 . а згідно довідки № 147, виданої Відділом ведення реєстру Територіальної громади м. Новодністровськ 04.02.2025 року, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_3 було за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , потрібне рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини (встановлення юридичного факту) (а.с.16).

Відповідно до Довідки від 04.02.2025 року №147 виданої Відділом ведення реєстру Територіальної громади м. Новодністровськ 04.02.2025 року, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_3 було за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно Акту спільного проживання осіб на день смерті від 14.01.2025 року вбачається, що чоловік, ОСОБА_3 з 01.01.2022 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дійсно проживав саме за адресою: АДРЕСА_2 спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦКУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268ЦКУкраїни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`ясень постанови Пленуму Верховного СудуУкраїнивід30.05.2008року№7«Просудовупрактикуусправахпроспадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За такихобставин,суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на день смерті останнього за задресою АДРЕСА_2 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Даний факт, за встановленням якого звертається заявник має юридичне значення, оскільки визначає його право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги заявника ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 81,259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з померлим ОСОБА_3 на момент смерті, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.