Справа № 570/135/25
Номер провадження 2/570/640/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретара судового засідання Атаманюк С.С.,

учасники справи:

позивач - не з`явився,

представник позивача не з`явився,

відповідач - не з`явився,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці,-

в с т а н о в и в:

10.01.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_3 ), заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить суд:

зняти арешт з об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер: :04:007:0047 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 та перебувають в іпотеці у ОСОБА_1 , а саме: реєстраційний номер обтяження 8688254 від 30.04.2009, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 29.04.2009, видавник: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, д/в В.С. Герасімчук; реєстраційний номер обтяження 9670465 від 29.03.2010, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 22.03.2010, видавник: Відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції, д.в. Коваль Я.М.; реєстраційний номер обтяження 11282504 від 14.06.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження б/ н від 09.06.2011, видавник: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, д.в Герасімчук В.С.; реєстраційний номер обтяження 11406240 від 20.07.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 19.07.2011 року, видавник: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, д/в. В.С. Герасімчук; реєстраційний номер обтяження 2311294 від 30.08.2013, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер 36365850 від 11.02.2013, видавник: Конончук Валентин Іванович, Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, Рівненської обл.

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 11.04.2008 між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №52.1/ІЖ-003.08.1, згідно п.2.1 даного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 70000,00 доларів США на купівлю об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Також, 11.04.2008 між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №52.1/ІЖ-003.08.1 згідно п.1.1. даного договору іпотекодержатель для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором №52.1/ІЖ-003.08.1 від 11.04.2008 та можливих змін та доповнень щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за Кредитним договором, надалі "осносновне зобов`язання" та цим Договором передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - житловий будинок) та земельну ділянку, яка стане власністю Іпотекодавця після укладення цього Договору, на якій знаходиться будинок, площею 0,20 та та розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Забороль (надалі - земельна ділянка), надалі за текстом разом будинок та земельна ділянка - "предмет іпотеки", "нерухоме майно". Цільове призначення земельної ділянки - будівництво а обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :04:007:0047.

Вказує, що заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.01.2011 по справі 2-248/2011 позов ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1990902,16 грн. Разом з тим, вказане рішення Рівненського районного суду Рівненської області, змінене рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 05.05.2011 в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Родовід Банк", а саме зменшено розмір пені з 180194,38 доларів США до 5000,00 доларів США, що еквівалентно 39800,00 грн. В решті позовних вимог рішення залишено без змін. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №2-482/11 від 24.06.2011, який пред`явлено до виконання.

Повідомив, що в подальшому між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_5 укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №52.1/ІЖ-003.08.1 від 11.04.2008, згідно якого первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває належні первісному іпотекодержателю права за іпотечним договором. Водночас, 17.11.2022 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги. Отже, позивач набув права вимоги за договором іпотеки №52.1/ІЖ-003.08.1 від 11.04.2008.

Зазначає, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області по справі №2-482/11 від 11.10.2024, затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка укладена з метою погашення боргу шляхом передачі права власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0047 та на об`єкт незавершеного будівництва. А відтак, на думку позивача вказана ухвала Рівненського районного суду Рівненської області є підставою для державної реєстрації за позивачем права приватної власності за вказані об`єкти.

Проте, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Салійчук І.М. відмовлено позивачу у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з зареєстрованими обтяженнями на земельну ділянку та об`єкт незавершеного будівництва. Наголошує на тому, що наявність обтяжень на даних об`єктах нерухомого майна перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє право на звернути стягнення на предмет іпотеки.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

24.02.2025 до суду надійшла заява відповідача, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Додатково просила цивільну справу розглянути без її участі.

Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про те, що з автоматизованої системи виконавчого провадження (Спецрозділ) у Відділі на виконанні перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 , а саме: ВП №36365850 з примусового виконання виконавчого листа №2-482/2011 від 26.01.2011 Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 605688,97 грн., судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., на загальну суму заборгованості, яка становить 607508,97 грн., яке завершене 21.01.2014 на підставі пункту третього частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (відмова стягувача від майна боржника). Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна, який накладений на все нерухоме майно ОСОБА_2 , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36365850, виданий 11.02.2013, видавник: ОСОБА_6 , Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, Рівненська область. Водночас, відповідно актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення, матеріали виконавчого провадження №36365850 знищені відповідно до п.6 Глави ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчоїслужби та приватним виконавцями, шляхом подрібнення паперознищувачами та пресування та тюкування. Наголосив на тому, що порядок та підстави для зняття з майна (коштів) боржника визначені в ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки, боржник ОСОБА_2 з документами, що визначені у ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" до відділу не зверталась, а відтак у державного виконавця відсутні підстави для зняття з арешту майна боржника.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.01.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання з участю учасників справи.

Підготовче засідання 04.04.2025 відкладено до 16 .05.2025.

У підготовче засіданні призначене 16.05.2025 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, від представника позивача адвоката Якобчука П.О. до суду надійшло клопотання в якому останній просив розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Крім того, відповідач у своїй заяві про визнання позовних вимог та заяві від 13.05.2025 просила розглянути справу без її участі.

Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду клопотання, я кому просив розглянути справу без участі представника, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами.

Відповідно до абз. 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення в цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідач позов визнала, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не установлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11.04.2008 між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 52.1/ІЖ-003.08.1.

Згідно п. 1.1 даного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит у розмірі 70 000,00 (сімдесят тисяч) доларів США00 центів на купівлю об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 за адресою: АДРЕСА_1 . Видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси Банку.

11.08.2008 між ОСОБА_7 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладеного договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Рівненськогого міського нотаріального округу Рівненської області Самсонюк О.А.

Пунктом 1 даного договору мість інфромацію про те, що продавець передає у власність, а покупець приймає у власність і зобов`язується оплатити на нижчевикладених умовах об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями від номером АДРЕСА_1 .

Заочним Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.01.2011 по

справі №2-482/11 позов Публічного акціонерного товариства "Родовід банк" до

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь

Публічного акціонерного товариства "Родовід банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 990 902,16 грн, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

У вказаному рішенні Рівненського міського суду від 26.01.2011 по

справі №2-482/11 судом встановлено наступне.

"11 квітня 2008 року Відкрите акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК", що згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05.06 200. № 215 (з наступними змінами), було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Відповідач 1 /Боржник/Позичальник) уклали кредитний договір № 52.1/ІЖ-003.08.1 (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п.п 1.1, 2.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит на купівлю об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 70000,00 доларів США 00 центів строком по 11 квітня 2013 року включно. Процентна ставка за кредитом встановлено в розмірі 14% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором 11.04.2008 р. між Банком та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі -Відповідач 2) було укладено договір поруки №52.1/ІЖ-003.08.1, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язувався солідарно відповідати перед Банком за повне виконання зобов`язань Боржника.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №_52.1/ІЖ-003.08.1, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк О.А. 11.04.2008 з р. № 1685, згідно якого в іпотеку було передано об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,20 га та розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Забороль."

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 05.05.2011 заочне рішення Рівненського міського суду від 26.01.2011 в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" нарахованої пені змінено, зменшивши її розмір з 180 194, 38 (сто вісімдесят тисяч сто дев`яносто чотири) доларів США до 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно 39 800 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот) гривень. В решті - рішення суду першої інстанції в частині стягнення 485 679, 91 грн. заборгованості за кредитом та 79 622, 28 грн. нарахованих процентів за користування кредитом - залишено без змін.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.01.2023 у справі №2-482/11 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено сторону стягувана у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-482/2011 від 24.06.2011 виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість в сумі 607 508,97 грн., на правонаступника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-482/11 від 10.10.2024 заяву приватного виконавця Ярмошевич Наталії Олексіївни, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення - задоволено. Визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в процесі виконання рішення по цивільній справі №2-482/2011 на наступних умовах:

1. Ця мирова угода укладена Сторонами з метою врегулювання спору по цивільній справі №2-482/2011 на підставі взаємних поступок Сторін, що спрямовані на врегулювання усіх спірних питань щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

2. Сторони дійшли згоди щодо погашення боргу шляхом передачі права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0047 та на об`єкт будівництва, а саме: незавершене будівництво, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81% що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:007:0047.

3. Ухвала суду про затвердження цієї Мирової угоди є підставою для державної реєстрації Стягувачем права приватної власності на земельну ділянку площею 0.2 гектарів з кадастровим номером :04:007:0047 та на об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81% що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:007:0047.

4. Сторони погодили, що із затвердженням цієї Мирової угоди право власності на земельну ділянку площею 0,2 гектарів з кадастровим номером :04:007:0047 та на об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81% що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:007:0047 переходить до Стягувача.

5. Сторони погодили, що вартість земельної ділянки площею 0,2 гектарів з кадастровим номером :04:007:0047 та об`єкта незавершеного будівництва, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81% що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:007:0047 становить 58 000,00 доларів США, що еквівалентом 2 386 120 грн., станом на 11.09.2024 року.

6. Сторони погодили, що всі судові витрати по справі, які понесла кожна зі Сторін (в тому числі, але не виключно, судові збори, витрати на правову допомогу), покладаються на Сторону, яка ці витрати понесла. Сторони не відшкодовують одна одній жодні судові витрати по справі № 2-482/2011.

7. Укладенням (підписанням) цієї Мирової угоди Сторони підтверджують повне врегулювання спору між ними по справі № 2-482/2011 та з усіх інших питань.

8. Укладенням (підписанням) цієї Мирової угоди Сторони підтверджують, що укладення та виконання цієї Мирової угоди не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони підтверджують, що умови цієї Мирової угоди є виконуваними і не суперечать нормам чинного законодавства.

9. Дана Мирова угода затверджується ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-482/2011, в резолютивній частині якої зазначаються умови цієї Мирової угоди. Сторонами зрозумілі наслідки укладення цієї Мирової угоди, а також зміст статей 207. 255, 256 Цивільного процесуального кодексу України, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Сторони підтверджують, що їм зрозуміло, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

10. Сторони визнають, що кожне з положень цієї Мирової угоди було узгоджено окремо і Сторони прийшли до цілковитої згоди щодо їх змісту.

11. Сторони підтверджують, що дана Мирова угода укладена ними добровільно без будь-якого примусу, а всі викладені умови цієї Мирової угоди їм зрозумілі, відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди.

12. Ця Мирова угоди набирає чинності з дати набрання законної сили ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-482/2011 про затвердження цієї Мирової угоди.

13. Ця Мирова угода є обов`язковою для Сторін. Одностороння відмова від Мирової угоди не допускається.

14. Ця Мирова угода викладена українською мовою у трьох ідентичних примірниках: один примірник - для Стягувача, другий - для Боржника, а третій буде наданий приватному виконавцю для передачі до Рівненського міського суду Рівненської області для її наступного затвердження та приєднання до матеріалів справи № 2-482/2011.

Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.06.2024, номер інформаційної довідки: 382319146 до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за договором іпотеки та він набув статусу Іпотекодержателя за договором іпотеки №52.1/ІЖ-003.08.1 від 11.04.2008.

В подальшому, ОСОБА_1 скористався своїм правом та звернувся із заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Салійчук І.М. із проханням зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,2 гектарів з кадастровим номером 624684700:04:007:0047 та на об?єкт незавершеного будівництва що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , адастровий номер :04:007:0047, на підставі ухвали Рівненськго міського суду Рівненської області.

Проте, 02.12.2024 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Салійчук І.М. відмовив у проведенні реєстраційних дій у зв?язку з зареєстрованими обтяженнями на земельну ділянку кадастровий номер :04:007:0047 та на об?єкт незавершеного будівництва що находиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №76391808 та Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76391597.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права".

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він є добросовісним набувачем права власності на земельну ділянку з кадастровий номер :04:007:0047 та на об?єкт будівництва, а саме незавершене будівництво, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:007:0047 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області по справі №2-482/2011 від 10.10.2024. Водночас, відмову Державного реєстратора прав на нерухоме майно вважає неправомірною та безпідставною, та такою, що порушує його право на реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004, справа №1-10/2004, під поняттям "охоронювані законом інтереси", що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції та Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність обтяжень у виді арешту майна, порушує права позивача, у зв`язку з чим просить суд припинити (зняти) обтяження з іпотечного майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №338/1118/16-ц.

Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" випливає, що в разі, коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Такий правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 31.10.2018 у справі №923/1105/17, від 19 червня 2019 року у справі №825/1764/16, від 17.10.2019 у справі №822/1426/16.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У свою чергу, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він є добросовісним набувачем права власності на земельну ділянку з кадастровий номер :04:007:0047 та на об?єкт будівництва, а саме незавершене будівництво, житловий будинок з надвірними будівлями відсоток готовності якого становить 81%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:007:0047 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області по справі №2-482/2011 від 10.10.2024. Водночас, відмову Державного реєстратора прав на нерухоме майно вважає неправомірною та безпідставною, та такою, що порушує його право на реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем, не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника.

У той же час, наявність арешту на майно іпотекодавця, позбавляє права іпотекодержателя реалізувати право на звернення стягнення на майно іпотекодавця, через невиконання останнім своїх зобов`язань.

Разом з цим, іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що обраний позивачем, за наявних обставин не вбачається, ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, шляхом зняття арештуз об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер: :04:007:0047 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 та перебувають в іпотеці у ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження є закінченим.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідача на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці - задоволити повністю.

Зняти арешт з об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер: :04:007:0047 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 та перебувають в іпотеці у ОСОБА_1 , а саме: реєстраційний номер обтяження 8688254 від 30.04.2009, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 29.04.2009; реєстраційний номер обтяження 9670465 від 29.03.2010, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 22.03.2010; реєстраційний номер обтяження 11282504 від 14.06.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження б/ н від 09.06.2011; реєстраційний номер обтяження 11406240 від 20.07.2011, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 19.07.2011; реєстраційний номер обтяження 2311294 від 30.08.2013, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер 36365850 від 11.02.2013.»

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ;

заінтересована особа 1: Відділ державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: Рівненська область, м. Рівне, вул. Замкова, 22-А;

заінтересована особа 1: Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: Рівненська область, м. Рівне, вул. Петра Могили, 22Б, .

Суддя Гладишева Х.В.