Справа № 683/3877/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/3877/24, номер провадження 2/683/329/2025 за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 побудовано у 1956 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та який відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року головою двору був ОСОБА_2 та членами двору були: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Проте ними право власності на будинок не зареєстровано і правовстановлюючий документ не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті спадщина відкрилась на 1/3 частку вказаного будинковолодіння. Спадщину прийняв його син ОСОБА_1 , але оформив лише частину спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті спадщина відкрилась на 1/3 частку вказаного будинковолодіння та спадщину прийняв її син ОСОБА_1 .

Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила і від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи Старокостянтинівського) району Хмельницької області, побудований 1956 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору був ОСОБА_2 та членами двору були його: співмешканка ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , що підтверджується випискою Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 06.11.2024 року за № 559.

Згідно довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №1142 від 24.11.2023 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення паспортизації житлових будинків ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1 : 3 = 1/3).

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, виданої виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 17.12.2019 року, в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який був батьком для позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 09.03.1970 року. На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи Старокостянтинівського) району Хмельницької області, разом з: співмешканкою ОСОБА_3 , сином ОСОБА_1 , онуком, ОСОБА_5

12 лютого 2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №76/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Позивач оформив частину спадково майна, що підтверджується виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2 , зокрема на 1/3 частку у спірному будинковолодінні, яка належала померлому, як члену майна колгоспного двору, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

Судом також встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданої виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.09.2022 року, в с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю для позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 09.03.1970 року. На день смерті ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_5 .

19 грудня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №538/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_1 є також єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3 , зокрема на 1/3 частку у спірному будинковолодінні, яка належала померлій, як члену майна колгоспного двору, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

13 грудня 2023 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази свідчать, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 увійшло по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , які належали їм, як членам колгоспного двору.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлих батьків, тому він набув право власності, а саме на належну померлому ОСОБА_2 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння та на належну померлій ОСОБА_3 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння.

Таким чином, ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні належить 1/3 частка, як члену майна колгоспного двору та 2/3 частки, набуті в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

З огляду на викладене, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Суддя: