Провадження № 22-ц/801/882/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.
УХВАЛА

06 травня 2025 рокуСправа № 753/16879/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Левченка Владислава Вікторовича про долучення доказів у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Левченка Владислава Вікторовича на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 січня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

05 травня 2025 року на адресу Вінницького апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Левченка В.В. надійшло клопотання про долучення нових доказів. Зокрема, скаржник просить долучити до матеріалів справи копію консультаційного висновку спеціаліста від 18.04.2025. Вказував, що зазначений доказ не міг бути наданий раніше, оскільки був одержаний представником заявника вже після відкриття апеляційного провадження та подання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає, що подане клопотання про долучення доказів слід повернути апелянту.

Положеннями статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин другої-третьої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно, мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

Верховний Суд звертав увагу, що зазначена законодавча регламентація відповідає процедурі повного розкриття доказів (discovery). По суті зазначені норми спрямовані на зміщення акценту зі стадії розгляду справи по суті на стадію підготовчого провадження, під час якого і має відбуватися збір процесуального матеріалу і так званий обмін змагальними паперами, що забезпечує розгляд справи у розумні строки. Зазначене свідчить про посилення ролі підготовчого провадження у структурі загального позовного провадження цивільного судочинства в Україні.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

Також колегія суддів звертає увагу, що відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення принципу правової визначеності (постанова Верховного Суду від 21 серпня 2023 року у справі № 552/7368/21, провадження № 61-455св23).

Враховуючи викладене, установивши, що на момент ухвалення оскарженого судового рішення від 31 січня 2025 року надані стороною заявника докази не існували та були створені пізніше, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання про долучення таких доказів необхідно відмовити, матеріали клопотання про долучення доказів до справи з додатками повернути особі, яка їх подала.

Керуючись статтями 182, 365, 367, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Левченка Владислава Вікторовича про долучення доказів відмовити, матеріали клопотання з додатками повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук