Справа №760/923/25
Провадження №6/760/246/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить у виконавчому провадженні НОМЕР_4, яке здійснюється Вишневим відділом державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) замінити стягувача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Солом?янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. щомісячно починаючи з 21 вересня 2009 року до досягнення дитиною повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

22 грудня 2009 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення.

12 жовтня 2010 року Вишневим відділом Державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа Солом?янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_4.

Однак, у зв?язку з невиконанням боржником рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка на даний час повністю не погашена.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (стягувач) померла.

ОСОБА_1 (прізвище змінено у зв?язку із укладенням шлюбу) є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на утримання якої стягувались аліменти.

Заявниця наразі досягла повноліття, однак аліменти на її утримання, присуджені до стягнення рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року так і не були стягнуті у повному обсязі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

У судове засідання, призначене на 11 квітня 2025 року, заявник справи не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що не заперечує проти заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року по справі №2-3706-1/09 було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2009 року до досягнення дитиною повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

22 грудня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва на виконання рішення у справі №2-3706-1/09 було видано виконавчий лист.

Заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 02 листопада 2007 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 листопада 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 стягувач ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 21 жовтня 2020 року, виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Звернувшись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на утримання якої стягувались аліменти. Стягувач померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наразі заявник досягла повноліття, однак аліменти на її утримання, присуджені до стягнення рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2009 року так і не були стягнуті у повному обсязі, а тому просить замінити вибулого стягувача ОСОБА_2 на її правонаступника - ОСОБА_4 .

Як вбачається із витягу АСВП, виконавче провадження НОМЕР_4, де боржником значиться ОСОБА_3 , стягувачем - ОСОБА_2 завершено.

Заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 25 травня 2015 року з ТОВ «Вердикт Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Отже, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження на закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Звертаючись до суду із заявою, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Разом із тим суд звертає увагу, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Таким чином, оскільки в матеріалах справи наявні відомості щодо закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4 де боржником значиться - ОСОБА_3 , стягувачем - ОСОБА_2 , суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником слід відмовити.

Керуючись статтями 55, 260, 261, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова