Справа № 367/9799/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного з ТОВ "Мілоан" договору про споживчий кредит №102023388 від 21 червня 2021 року відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 гривень. Кредитні зобов`язання відповідачка належним чином не виконала. 30 вересня 2021 року відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №09Т ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за кредитним договором №102023388 від 21 червня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги до відповідачки. Згідно з договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 64 312 гривень 50 копійок, з яких: 15 000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 47 812 гривень 50 копійок заборгованість за відсотками, 1 500 гривень заборгованість за комісійними винагородами.

Оскільки відповідачка у добровільному порядку наявну у неї заборгованість за кредитним договором не погашає, просив стягнути з неї на свою користь заборгованість за кредитним договором №102023388 від 21 червня 2021 року у розмірі 64 312 гривень 50 копійок та судові витрати.

За ухвалою судді від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки відповідачка відзив на позов не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 червня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №102023388, відповідно до якого позичальнику надано кредит в розмірі 15 000 грн строком на 15 календарних днів до 06 липня 2021 року.

Пунком 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом включають суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4 312 гривень 50 копійок в грошовому виразі та 46,792.00% річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 19 312 гривень 50 копійок. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 1 500 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Згідно з умовами п. 1.5.2. 1.5.3. проценти за користування кредитом: 2 812 гривень 50 копійок, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, яке відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів , у такому випадку проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору (а. с. 43-53, 38)

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №102023388 станом на 04 вересня 2021 року становить 64 312 гривень 50 копійок, з яких: 15 000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 47 812 гривень 50 копійок заборгованість по процентах за користування кредитними коштами за період з 21 червня 2021 року до 04 вересня 2021 року, 1 500 гривень заборгованість по комісії (а. с. 71-72).

30 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу №09Т, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №102023388. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №09Т від 30 вересня 2021 року ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №102023388 у розмірі 64 312 гривень 50 копійок, з яких: 15 000 гривень тіло кредиту, 47 812 гривень 50 копійок заборгованість за відсотками, 1 500 гривень заборгованість за комісією (а.с.21-31, 19).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 64 312 гривень 50 копійок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та 3 000 гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу, що на думку суду, відповідає критеріям розумності, справедливості, співмірності, ступеню складності справи, загального часу, витраченого адвокатом на підготовку та участь у розгляді даної справи (справа спрощеного провадження).

Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 243-А, а/с 897, , ІВАN: НОМЕР_2 в АТ "Сенс Банк", МФО 300346) заборгованість за кредитним договором №102023388 від 21 червня 2021 року у розмірі 64 312 (шістдесят чотири тисячі триста дванадцять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 3 000 (три тисячі) гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 травня 2025 року.

Головуючий - суддяГеннадій СТАСЕНКО