СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/329/25
ун. № 759/4230/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

У судовому засіданні 05.05.2025 року представник позивача заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання представник позивача посилається на існування об`єктивної неможливості розгляду даної цивільної справи до вирішення кримінальної справи № 757/49840/23-к, яка розглядається Печерським районним судом міста Києва. Заявник стверджує, що встановлені у кримінальному провадженні факти матимуть преюдиційне значення для розгляду цивільної справи, зокрема, щодо обставин заволодіння грошовими коштами позивача та мети укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення поданого клопотання, вважаючи відсутніми правові підстави для зупинення провадження у цивільній справі. Представник відповідачів наголосила на самостійності цивільного та кримінального судочинства та відсутності прямого преюдиційного зв`язку між обставинами, що встановлюватимуться у кримінальній справі, та є предметом спору у даній цивільній справі.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Застосування зазначеної норми процесуального права можливе лише за умови, що рішення в іншій справі матиме безпосереднє та визначальне значення для вирішення цивільного спору, а встановлені в ній обставини будуть преюдиційними для даної цивільної справи у розумінні частини шостої статті 82 ЦПК України.

Преюдиційність означає обов`язковість встановлених судовим рішенням фактів для іншого суду, який розглядає іншу справу, у питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою.

У цивільній справі № 759/4230/24 предметом позову є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. Позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 заволодів його грошовими коштами шляхом шахрайства, на які придбав спірний автомобіль, а в подальшому уклав оспорюваний договір з метою уникнення майнової відповідальності.

У кримінальній справі № 757/49840/23-к Печерським районним судом міста Києва розглядається обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (шахрайство).

Суд приходить до висновку про відсутність прямого преюдиційного зв`язку між обставинами, що встановлюватимуться у кримінальній справі, та предметом доказування у даній цивільній справі в обсязі, що вимагає обов`язкового зупинення провадження.

Так, у разі постановлення обвинувального вироку у кримінальній справі, відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, для суду, що розглядає цивільну справу, будуть обов`язковими лише факти вчинення ОСОБА_4 певних дій та їх кваліфікація як шахрайства. Проте, питання про дійсність чи недійсність договору купівлі-продажу автомобіля, наявність чи відсутність волі сторін на його укладення, а також мета уникнення майнової відповідальності при його укладенні не є предметом розгляду кримінальної справи та дані обставини не встановлюватимуться вироком суду.

Для вирішення цивільного спору суд повинен самостійно дослідити та оцінити подані сторонами докази щодо правомірності укладення оспорюваного договору з урахуванням норм цивільного законодавства, зокрема статей 203, 215 Цивільного кодексу України. Вирок у кримінальній справі, у разі його наявності, буде одним із доказів, який підлягатиме оцінці судом на загальних підставах у сукупності з іншими доказами у цивільній справі.

Посилання представника позивача на наявність цивільного позову у межах кримінального провадження також не є безумовною підставою для зупинення розгляду даної цивільної справи, оскільки механізм та мета розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні відрізняються від самостійного цивільного позову про визнання правочину недійсним.

Враховуючи викладене, суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду цивільної справи № 759/4230/24 до вирішення кримінальної справи № 757/49840/23-к, оскільки рішення в останній не матиме такого преюдиційного значення для вирішення даного цивільного спору, яке б унеможливлювало його розгляд до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі. Суд вважає, що розгляд цивільної справи може бути здійснений незалежно від розгляду кримінальної справи, з урахуванням встановлених у ній обставин у межах, визначених частиною шостою статті 82 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 82, 251, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля - залишити без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.О.Петренко