ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 205/6179/24

провадження № 61-12860св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

треті особи: ОСОБА_6 , адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко Ольга Олегівна,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20 травня 2024 року в складі судді Федотової В. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року в складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви про забезпечення позову

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просила:

витребувати у ОСОБА_2 частину будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз.1-6 загальною площею 65,8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :08:777:0343, цільове призначення - роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа 0,0189 га, та визнати за нею права власності на нерухоме майно;

скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69634104 від 06 жовтня 2023 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно - будівлю торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6 загальною площею 65,8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , про що в реєстрі зроблено запис № 52025947 від 06 жовтня 2023 року;

визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 3792, укладений 06 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в частині купівлі-продажу будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз.1-6 загальною площею 65,8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просила: накласти арешт на будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65,8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0,0189 га;

заборонити ОСОБА_2 , а також будь-яким фізичним та юридичним особам, які діють від її імені та в її інтересах на будь-яких правових підставах, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, здавання в оренду, передання в іпотеку або на будь-яких інших правових підставах, що передбачають набуття третіми особами будь-яких прав щодо спірного майна, перепланування, переобладнання, капітальний ремонт, реконструкція, поділ, виділ, зміна адреси, внесення до статутного капіталу будь якого товариства, проведення будь яких реєстраційних дій відносно вищевказаного нерухомого майна.

Заява мотивована тим, що звернення до суду з цим позовом може стати підставою для відчуження, поділу, виділу, реконструкції відповідачем ОСОБА_2 спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, що унеможливить в майбутньому виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову. Оспорюваний правочин спрямований на позбавлення позивача права власності всупереч ухваленому судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання торгів з продажу спірного майна недійсними.

Короткий зміст судових рішень в справі

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніправід 20 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року, заяву задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову у цивільній справі № 205/6179/24 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65, 8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташована на земельній ділянці із кадастровим номером :08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0, 0189 га, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко О. О. за реєстровим номером 3792.

Заборонено ОСОБА_2 , а також будь-яким фізичним та юридичним особам, які діють від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на будь-яких правових підставах вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, здавання в оренду, передавання в іпотеку, або на будь-яких інших правових підставах, що передбачають набуття третіми особами будь-яких прав щодо спірного майна, перепланування, переобладнання, капітальний ремонт, реконструкцію, поділ, виділ, зміну адреси, внесення до статутного капіталу будь-якого товариства, проведення будь-яких реєстраційних дій відносно нерухомого майна, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. А-1 поз. 1-6, загальною площею 65, 8 кв. м, споруди № 1-4, мостіння І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташована на земельній ділянці із кадастровим номером :08:777:0343, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, площа: 0, 0189 га, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гусенко О. О. за реєстровим номером 3792.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що між сторонами існує реальний спір, пов`язаний з нерухомим майном, існує ймовірність того, що відповідач може відчужити майно, яке є предметом спору в цій справі, визначений позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним, достатнім, пропорційним та доцільним з огляду на зміст позовних вимог, а невжиття заходів забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог може в подальшому унеможливити виконання рішення про задоволення позову.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2024 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_7 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач не навів правових підстав для забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на нерухоме майно, не надав докази на підтвердження необхідності забезпечення позову саме у такий спосіб, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони відчуження (розпорядження), а в разі потреби в обмеженні права користування майном.

Оскаржувані судові рішення належним чином не мотивовані, застосовані заходи забезпечення позову є неспівмірними позовним вимогам.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

28 листопада 2024року справа № 205/6179/24 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

У цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про витребування у ОСОБА_2 спірної нерухомості, оскільки відповідач у будь-який момент може відчужити її.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, перевіривши такі доводи заявника, з`ясувавши співмірність виду забезпечення позову, який вона просила застосувати, змісту позовних вимог, обґрунтовано вважав, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог, тому зробив правильний висновок про задоволення заяви. При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_3 , який діє як законний представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Новокодацькогорайонного суду міста Дніпра від 20 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко