Справа № 456/961/24
Провадження № 2/456/89/2025
РІШЕННЯ

іменем України

14 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

за участі представника позивачів: адвоката Сулковського Б.П.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: адвоката Поліщук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначити способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, та встановити такі способи участі, а саме: побачення кожної першої та третьої суботи місяця з 15-00 год суботи до 15-00 год неділі; додаткові дні побачень щорічно 04 червня з 14 год. до 17 год., 23 грудня з 10 год. до 20 год. та 06 квітня з 10 год. до 20 год.; спільний відпочинок з онукою 20 днів літа; необмежене спілкування з онучкою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачами та дитиною; побачення можуть відбуватися за місцем проживанця (перебування) дитини, в громадських місцях культурно розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для її повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я дитини, також і інших місцях (за місцем проживання бабусі, дідуся, батька тощо); у дні побачень з онукою мають право заводити/забирати її з садочку/дому/інших розвиваючих закладів особисто; зобов`язати ОСОБА_1 до дня зустрічі з онукою надавати їм точну інформацію щодо фактичного місця перебування ОСОБА_5 , а у разі настання змін, повідомити особисто, на наступний день з дня настання таких змін.

В обґрунтування своїх вимог вказали, що їхній син ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 грудня 2022 року шлюб між ними було розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Після розірвання шлюбу дитину було зареєстровано разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, фактично ОСОБА_1 разом з малолітньою онукою ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Після розірвання шлюбу у них з відповідачкою почались непорозуміння щодо способів участі у спілкуванні та вихованні онуки. Зі сторони ОСОБА_1 створюються штучні перешкоди стосовно нормального спілкування з дитиною. Позивачі дуже люблять свою онучку, яка з самого народження проживала разом з ними та зростала на їхніх очах. Вони намагались завжди допомогти ОСОБА_1 у догляді за онукою. Всі намагання у добровільному порядку врегулювати питання участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_7 закінчуються сваркою та особистими образами. Позбавлення їх права щодо участі у спілкуванні з онукою ОСОБА_7 , позбавляє дитину родинних зв`язків з бабою та дідом, любові та турботи, що суперечить приписам Декларації прав дитини. А тому просили позовні вимоги задоволити.

Представник позивачів ОСОБА_8 , в режимі відео конференції, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необгрунтованими, оскільки не чинить ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною ні бабі ні дідові. Вважає за доцільне визначити час спілкування 1 раз на місяць на три години в суботу або в неділю.

Представник відповідача ОСОБА_9 , в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, оскільки вважає, що позов безпідставний, оскільки ніхто не звертався до її довірительки із вимогою про зустрічі з дитиною.

Представник третьої особи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Грабовецко-Дулібівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводи за їхньої відсутності.

Представник третьої особи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводи за їхньої відсутності та при винесені рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є онукою позивачів.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 , який являється сином позивачів та ОСОБА_1 , яка являється колишньою дружиною ОСОБА_6 , шлюб яких розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 22.12.2022.

Згідно витягів з реєстру Березівської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді №453714 від 19.02.2024, з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1

Згідно витягу №249 від 18.05.2024 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб ЦНАП м. Стрий, вбачається, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 , з 17.05.2024 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Вимогами ст.18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Згідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення часу та способу участі позивача у побаченні з онукою.

Суд вважає, що встановлення часу та способу участі позивачів ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_3 у спілкуванні та вихованні зі своєю малолітньою онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у вигляді: один раз на місяць, останньої суботи кожного місяця з 12:00 по 19:00 год. в присутності матері, за попередньою домовленістю з матір?ю та враховуючи бажання дитини, з правом відвідування розважальних центрів, парків, кінотеатрів та інших громадських місць, що відповідають віку та стану здоров?я дитини за місцем проживання дитини чи за погодженням з матір?ю дитини в іншому місті, і саме такий час та спосіб буде відповідати тим принципам, які закріпленні в Законі України «Про охорону дитинства» та Сімейному кодексі України.

Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дитини, який не порушує режиму її дня та навчання, не відриває її від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню.

Щодо решти вимог позивачів про суд вважає, що слід відмовити у їх задоволенні, оскільки такі вимоги будуть суперечити інтересам дитини.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст..7, 10, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст..159, 257 СК України суд, -

вирішив:

Позовну заяву задоволити частково.

Зобов?язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_4 не чинити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перешкод у спілкуванні та вихованні з малолітньою онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити час та спосіб участі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживаючих за адресою: АДРЕСА_5 у спілкуванні та вихованні зі своєю малолітньою онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: один раз на місяць, останньої суботи кожного місяця з 12:00 по 19:00 год. в присутності матері, за попередньою домовленістю з матір?ю та враховуючи бажання дитини, з правом відвідування розважальних центрів, парків, кінотеатрів та інших громадських місць, що відповідають віку та стану здоров?я дитини за місцем проживання дитини чи за погодженням з матір?ю дитини в іншому місті.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 24 квітня 2025.

Суддя Р. Т. Шрамко