Справа № 632/73/25
провадження № 2/632/217/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 рокум. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді - Кочнєва О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 року позивач в особі свого представника за довіреністю Ляр Дмитра Юрійовича засобами електронного суду засобами Електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 23.01.2022 року станом на 17.12.2024 року у розмірі 30065,35 грн., з яких: 25137,44 грн. заборгованість за кредитом та 4927,91 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позивач також надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

В обгрунтування позову було зазначено, що первинно 25.02.2019 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту, а вже 23.01.2022 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг позивача, яким було погоджено тип та розмір кредиту (відновлювальна кредитна лінія до 200000,00 грн., тип кредитної картки (універсальна «Gold» строком до 31.03.2025 року), процентну ставку (40,8 річних), кількість та розмір платежів та періодичність їх сплати, розмір мінімального платежу та відповідальність в разі порушення вимог кредитного договору у розмірі підвищених процентів.

Позивач вказав, що за умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених сторонами. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив вимоги статей 509, 526 та 1054 ЦК України, тобто ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 21.01.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.53).

Позивач та його представник про вказану ухвалу були повідомлені належним чином засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.55-56), а відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.57). Відзив від відповідача не надходив.

Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися.

25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Первинно 27.08.2020 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.41). Вказана заява не містила даних про кредитні правовідносини між сторонами, а лише встановлювала порядок взаємовідносин між сторонами при банківському обслуговуванні.

Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту відповідача від 25.02.2019 року (а.с.43-44) як частину укладеного договору суд до уваги не приймає, оскільки вказаний документ не є частиною кредитного договору між сторонам та мав обмежений строк його дії до 12.03.2019 року.

23.01.2022 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, в якій підтвердив, що між сторонами укладений кредитний договір, відповідачу встановлений кредитний ліміт на його картку, строк договору становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією, визначено розмір платежів при загальному користуванні коштами позивача та відповідальність в разі порушення відповідних вимог (а.с.30-40).

Для отримання банківських послуг відповідач отримав у позивача 2 банківські картки, остання за часом: Універсальна «Gold», № НОМЕР_1 строком дії до 31.03.2025 року.

Слід зазначити, що станом на 27.07.2023 року у відповідача був відсутній борг перед позивачем взагалі по вказаному рахунку відповідно по виписці за договором, а вже згодом через не повернення значних сум по кредитному ліміту виникла відповідна заборгованість, із якою позивач звернувся до суду. Активні правовідносини між сторонами відбувалися до 31.03.2024 року, після чого фактично припинилися, оскільки у період з 01.04.2024 року до 22.11.2024 року відбувалося лише нарахування відсотків на заборгованість з боку позивача та її часткове погашення з боку відповідача, що підтверджує виписка за договором №б/н (а.с.27-29), яку суд приймає як належний доказ розрахунку заборгованості відповідача.

Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідач особисто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, де були викладені як умови використання усіх емітованих позивачем карток, у тому числі отриманої відповідачем картки Універсальна «Gold», так і те, що користування коштами позивача є платним та при порушенні зобов`язань виникає відповідальність у вигляді збільшених відсотків, які саме відповідач як користувач повинен сплатити позивачу в разі, якщо він вчасно не повернув позивачу кошти, що має місце в даній справі.

Зауважень до розрахунку заборгованості, наведеному позивачем у виписці по рахунку як первинному бухгалтерському документу (а.с.27-29), суд не має та з ним погоджується, у тому числі щодо тіла кредиту та процентів, нарахованих відповідачу, оскільки усі нарахуванні боргу відбулися у період після 27.07.2023 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Окремо суддя зазначає, що як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відносно даної справи, суд зазначає, що укладений між сторонами договір припинив дію після надходження від позивача позовної заяви до суду, тобто 15.01.2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-14, 76-82, 141, 259, 263-265, 274-275, 279, 351-352, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суддя

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 23.01.2022 року, який припинив дію між сторонами 15.01.2025 року, станом на 17.12.2024 року у розмірі 30065,35 грн. (тридцять тисяч шістдесят п`ять грн. 35 коп.), з яких 25137,44 грн. - заборгованість за тілом кредитом та 4927,91 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Копію рішення направити позивачеві засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України, а відповідачу засобами поштового зв`язку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 12 травня 2025 року.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИ БАНК «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, тел. 056-797-60-57.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Первомайським РВ ГУМВС України в Харківській області 17.11.2011 року, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя - Олег КОЧНЄВ