ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4558/25 Справа № 206/5132/24 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Самарського районного суду від 01.02.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

На сьогоднішній день неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідно до Договору про співпрацю КЗО МВК №148 «Планета щастя» ДМР та батьків учня/учениці (1-11 кл.), який/яка відвідує заклад освіти від 02.09.2024 року позивачкою щомісяця сплачуються грошові кошти у розмірі 3400,00 грн.

Дитина постійно відвідує різноманітні кружки, розвиваючі заходи та інше, що також потребує витрат.

Місце роботи відповідача та відповідно не відомий розмір заробітної плати позивачці не відомий.

Враховуючи зазначене, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визначити розмір аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісяця або в розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розміру.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Договору про співпрацю КЗО МВК №148 «Планета щастя» ДМР та батьків учня/учениці (1-11 кл.), який/яка відвідує заклад освіти від 02.09.2024 року ОСОБА_3 щомісяця сплачуються грошові кошти у розмірі 3400,00 грн. (а.с.10, 11).

Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, у визначеному розмірі, дитині, яка її потребує.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що аліменти повинні бути стягнуті з урахуванням прийняття участі в утриманні дитини обох батьків. Проте, при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 4 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції не враховано, що обов`язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, таких як довідка про розмір заробітної плати з місця роботи, довідка про доходи, що видається органами Державної фіскальної служби України тощо.

Відповідачем було надано довідку від 24.10.2024року №0000-000004 від ПП Кемт про те, що він працює на посаді монтажник устаткування зв`язку. дохід за період з 12.06.2024р по 30.09.2024 р склав 15778 грн з утриманням; надано довідку від 24.10.2024року №4 від ТОВ Будівельна компанія Антанта про те, що він працює на посаді директора, дохід за період з 01.04.2024 по 30.09.2024р. склав 48340 грн з утриманням; надано довідку від 24.10.2024року №3 від ТОВ Будівельна компанія Консул про те, що він працює на посаді керівника проектів та програм у сфері виробництва, дохід за період з 01.04.2024 по 30.09.2024р. склав 11167,36 грн з утриманням.

Окрім того, відповідачем надано свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що 23.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстрований Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №331 (а.с.39).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 липня 2019 року, відповідач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум встановлено з 01 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн., мінімальна заробітна плата 7100,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум встановлено з 01 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн., мінімальна заробітна плата 8000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 4000 грн щомісяця, який є не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 6 000 грн до 4000 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 02 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2025 рокув частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити, зменшити розмір аліментів з 6 000 грн до 4000 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 02 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2025 року .

Судді: