Справа №305/247/25
Провадження по справі 2/305/288/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025. Рахівський районний суду Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариствоз обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" в особі представника Сімчук Яни Віталіївни, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 13 березня 2024 року, між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №492922-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ "Бізнес Позика" 13.03.2024 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №492922-КС-001 про надання кредиту. 13.03.2024, Червак Ю.Ю., прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №492922-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗПОЗИКА" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.03.2024, між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Договір №492922-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТзОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТзОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Позивач стверджує, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим, у останнього, станом на 06.01.2025 утворилась заборгованість за Договором №492922-КС-001 про надання кредиту, у розмірі 52116,44 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 12000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах 38316,44 гривень, суми прострочених платежів за комісією 1800,00 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості. На підставі наведеного позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, а також витребувати у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 27.01.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано в АТ КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 13.03.2023 (дата видачі кредиту) по 28.08.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

18.02.2025, представник АТ КБ "ПриватБанк", Косенко А.С., надіслав запитувану інформацію стосовно рахунків в банку на ім`я ОСОБА_1 та надав відповідну виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 13.03.2023 по 28.08.2024.

24.04.2025, відповідач, ОСОБА_1 , надіслав до суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Стверджує, що позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі він отримав 15.04.2025, у підтвердження надав трекінг з відстеження Укрпошти. Зазначає, що дійсно 13.03.2024 між ним та ТОВ "Бізнес Позика" було укладено кредитний договір, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису, після чого йому було перераховано 12000 гривень на споживчі цілі. Однак, зі змісту договору він не зовсім розумів процентну ставку за користування кредитом. Позовні вимоги в частині стягнення комісії та процентів у розмірі, зазначеному позивачем не визнає. На підставі наведеного законодавства, вважає, що заборгованість за відсотками підлягає зменшенню, таку слід розраховувати виходячи із встановленої ч.5 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування" максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 13.03.2024 по 28.08.2024, з урахуванням строку дії договору, що становить 139 днів. Де 12000 гривень (тіло кредиту)*1% =120 гривень в день. Отже, 120 гривень (проценти за один день)*139 (днів строку дії договору)=16680 гривень. Враховуючи наведене вище, визнає розмір заборгованості в сумі 28680 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 12000 гривень (сума кредиту)+16680 гривень (проценти за користування кредитом) та просить суд вирішити справу з урахуванням наведеного у відзиві.

05.05.2025, представник позивача, Виноградов Ю.Е., надіслав через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, яку обгрунтовує наступним. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не пояснює чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необгрунтованим. Звертає увагу суду на те, що ТОВ "Бізнес Позика" не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача жодну пеню чи штрафи. ТОВ "Бізнес Позика" просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Заборгованість відповідача за Кредитним договором після закінчення строку дії такого не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися). Розмір денної процентної ставки на дату укладення Кредитного договору та протягом всього строку дії Кредитного договору відповідає максимальному розміру денної процентної ставки 1% відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування", а також відповідає відповідним перехідним періодам, які передбачені п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України про споживче кредитування" на дату укладення Кредитного договору. Позивач стверджує, що слід ототожнювати поняття "денна процентна ставка" в розумінні ЗУ "Про споживче кредитування" та процентну ставку в день, які встановлені в Кредитному договорі в укладеному Відповідачем з ТОВ "Бізнес Позика". У розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який був наданий разом з позовною заявою, були застосовані вищезазначені процентні ставки в день (не плутати з денними процентними ставками), що повністю відповідає умовам Кредитного договору. Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ "Бізнес Позика". Відповідно до п.2.5. Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 1800,00 гривень. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку визначеному, ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію" та які підписуються за допомогою одноразових індефікаторів. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився, зокрема, сплатити комісію за надання кредиту. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Крім того, протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. На підставі вищевикладеного просить врахувати інформацію викладену у відповіді на відзив при вирішенні судової справи.

Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.

Відповідач, ОСОБА_1 , був належним чином повідомленим про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 27.01.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем його реєстрації. 24.04.2025, надіслав на адресу суду відзив в якому позов визнав частково.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах та на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Дослідивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Судом належними доказами встановлено, що 13 березня 2024 року між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №492922-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з нього через Інформаційно-телекомунікаційну систему ІТС подав заявку на отримання кредиту, вказав номер свого поточного (карткового) рахунку.

ТзОВ "Бізнес Позика" 13.03.2024 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №492922-КС-001 про надання кредиту.

13.03.2024, Червак Ю.Ю., прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №492922-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-6406, на номер мобільного телефону НОМЕР_1 вказаного позичальником в заявці.

Таким чином, 13.03.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Договір №492922-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором UA-6404, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.

Відповідно до ст.ст.5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТзОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

П.2.2. Тип кредиту: кредит.

Згідно, п.2.3. Строк на який надається Кредит: 24 тижні.

Відповідно до п.2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012500, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

П.2.5. передбачено, що комісія за надання Кредиту:1800,00 гривень. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.

П.2.7. Строк дії договору: до 28.08.2024.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТзОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується наданою представником АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку № НОМЕР_2 IBAN № НОМЕР_4 за період з 13.03.2023 по 28.08.2024.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 06.01.2025, заборгованість ОСОБА_1 за Договором №492922-КС-001 про надання кредиту від 13.03.2024, становить 52116,44 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12000 гривень; суми прострочених платежів по процентах -38316,44 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 1800 гривень. Вказане також підтверджується Довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №492922-КС-001 про надання кредиту від 13.03.2024.

Таким чином, розрахунок прострочених платежів по тілу кредиту та по процентах відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610,612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 , суму прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 12000,00 гривень не оспорює, та відповідно в цій частині позовні вимоги визнає.

Між тим, відповідач стверджує, що заявлена сума процентів та комісії до стягнення порушує Закон України «Про споживче кредитування».

Проте, суд не погоджується з таким твердженням відповідача.

Згідно умов Кредитного договору №492922-КС-001 від 13.03.2024, ОСОБА_1 , було повідомлено, що у разі надання йому кредиту він зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким ОСОБА_1 , ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді. На момент укладення Кредитного договору відповідач не звертався до ТОВ "Бізнес Позика" із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. Крім того, ОСОБА_1 , було повідомлено орієнтовну вартість кредиту, строк кредиту та орієнтовну реальну річну процентну ставку. Отже, добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Протягом строку дії Кредитного договору або його закінчення відповідач, не звертався із заявою про розірвання Кредитного договору або визнання його недійсним. Також, він не звертався за захистом своїх прав у порядку ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо визнання несправедливими умов договору, де йдеться про нарахування процентів за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що Кредитним договором встановлюється, що якщо позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі.

Строк дії Кредитного договору №492922-КС-001 від 13.03.2024 закінчився 28.08.2024.

Судом встановлено, що позивачем не нараховувалися проценти за Кредитним договором поза межами строку дії такого. Як вбачається, з розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 , за Кредитним договором після закінчення строку дії такого не змінювалася, тобто, проценти не нараховувалися.

Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування" максимальни розмір денної процентної ставки розрахованої відповідно до ч.4 цієї статті, не може перевищувати 1%.

Водночас, згідно з ч.3 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування" обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та, що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах строки, визначені в договорі.

Відповідно до вищевикладеного, для розрахунку денної процентної ставки за Кредитним договором слід використовувати тільки знижену проценту ставку в день за Кредитним договором, оскільки вона встановлена та застосовується у тому випадку (базується на тому припущенні), коли договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку, а також якщо кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (тобто коли позичальник здійснює платежі відповідно до встановленого у Кредитному договорі орієнтовного графіку платежів).

Крім цього, відповідно до п.17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів -1,5 % (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно); з 21.08.2024 включно та надалі - 1%.

Таким чином, розмір денної процентної ставки на дату укладення Кредитного договору та протягом всього строку дії такого, відповідає максимальному розміру денної процентної ставки 1% відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування", а також відповідає відповідним перехідним періодам, які передбачені у п.17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування".

У розрахунку заборгованості станом на 06.01.2025 за Кредитним договором №492922-КС-001 від 13.03.2024,були застосовані вищезазначені процентні ставки в день, що повністю відповідає умовам Кредитного договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, надані суду представником відповідача заперечення на позовну заяву не спростовує факту укладання договору, наданого суду розрахунку заборгованості та факту отримання відповідачем грошових коштів. Також, заперечення суд оцінює критично, оскільки укладаючи Кредитний договір, відповідач був повідомлений про розмір відсотків, порядок сплати, та інші суттєві обставини договору, і добровільно уклав цей договір та користувався отриманими коштами.

Щодо правомірності встановлення та стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту (кредитних коштів), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача, як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі і в судовому порядку).

Судом встановлено, що укладеним між позивачем та відповідачем Кредитним договором передбачено нарахування комісії, яка є разовою, за надання кредиту, та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів, передбачено, що до загальних витрат включаються включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 №16 затвердило ПРАВИЛА розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит удодатку 2до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Аналізуючи умови кредитного договору №492922-КС-001 від 13 березня 2024 року та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», суд, приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а правилами надання споживчого кредиту передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що такі вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором №492922-КС-001 від 13.03.2024 у розмірі 52116,44 гривень.

Крім того, відповідності до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, розмір якого визначено з урахуванням подачі позову через системі «Електронний суд» та оплата судового збору документально підтверджена платіжною інструкцією №1539 від 15.01.2025.

Керуючись ст.ст.509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 133, 137, 141, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №492922-КС-001 про надання кредиту від 13.03.2024 року у розмірі 52116 (п`ятдесять дві тисячі сто шістнадцять) гривень 44 копійки, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 12000 (дванадцять тисяч) гривень; суми прострочених платежів по процентах 38316 (тридцять вісім тисяч триста шістнадцять) гривень 44 копійки; суми прострочених платежів за комісією 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, буд.26, офіс 411, .

Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк