Справа № 755/7713/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Губенко О.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21.02.2025 задоволено клопотання представника відповідача. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій залишено без руху. Надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. Зазначено, що позивач, повинен на виконання вимог ст. 175 ЦПК України визначити ціну позову, вказати обґрунтування зазначеного розміру шкоди, та відповідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, подавши квитанцію про оплату судового збору до суду та, у відповідності до вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач повинен зазначити попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

25.02.2025 позивачем на виконання вимог ухвали Подільського районного суду міста Києва від 21.02.2025 подано до суду уточнену позовну заяву та клопотання про відстрочення (розстрочення, зменшення, (звільнення від сплати)) сплати судових витрат, в якому посилається на свій майновий стан.

05.03.2025 представник відповідача подала до суду заперечення на клопотання позивача про відстрочення (розстрочення, зменшення, (звільнення від сплати)) сплати судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про відстрочку (розстрочення, зменшення, (звільнення від сплати)) сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали.

Копію вказаної ухвали суду надіслано представнику позивача ОСОБА_4 в його електронний кабінет 18.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.8, т.2).

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. На адресу суду 07.05.2025 надійшла заява адвоката Букрєєва В.А. про вступ у справу в якості представника позивача, на підтвердження повноважень останній долучив копію ордеру від 04.03.2025. Крім цього, подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи, ознайомлення з матеріалами справи, та долучив суду копію повідомлення представника ОСОБА_4 від 24.04.2025 про одностороннє розірвання договору про надання правової допомоги з ОСОБА_2 від 19.11.2024.

Представник відповідача у судовому засіданні заявила клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивач не усунула недоліки, визначені в ухвалі суду від 15.04.2025. Крім цього, вказала, що клопотання нового представника позивача не підлягають розгляду, оскільки його повноваження не підтверджені належними документами. Звернула увагу суду на те, що сторона позивача умисно не з`являється в судові засідання, затягує судовий розгляд, маніпулює зміною представників, що, на її думку, є зловживанням процесуальними правами.

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною першою статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 названого Закону, відповідно до частин 1-3 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали суду від 15.04.2025 надіслано представнику позивача ОСОБА_4 в його електронний кабінет, та отримано ним 18.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 18.04.2025 (т.2, а.с.8).

Згідно з статтею 14 ЦПК України в судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 901/236/21 (провадження № 11-102заі24), аналогічна позиція міститься в постанові КЦС ВС від 28 січня 2025 року, справа № 756/1579/24.

Відповідно до ч.7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що учасник справи, який бере в ній участь через представника, а саме адвоката, вважається таким, що отримав копію судового рішення (ухвали), якщо представнику доставлено такий процесуальний документ до електронного кабінету.

Таким чином, у позивача ОСОБА_2 з 18.04.2025 розпочався 5 денний строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду від 15.04.2025.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не усунула недоліки, визначені в ухвалі суду у встановлений судом строк.

Натомість, 07.05.2025 на адресу суду надійшла заява адвоката Букрєєва В.А. про вступ у справу в якості представника позивача, на підтвердження повноважень останній долучив копію ордеру від 04.03.2025. Крім цього, долучив суду копію повідомлення представника Мельніка Р.В. від 24.04.2025 про одностороннє розірвання договору про надання правової допомоги з ОСОБА_2 від 19.11.2024.

Таким чином, повноваження представника Мельніка Р.В. були чинні до 24.04.2025.

При цьому, суд зауважує, що повноваження представника Букрєєва В.А., згідно долученого ним ордеру, розпочалися ще з 04.03.2025.

За таких обставин, позивач ОСОБА_2 була забезпечена правничою допомогою у даній цивільній справі, реалізовуючи свої права через представників.

При цьому, позивач та представник позивача Мельнік Р.В. не з`являлися в судові засідання, зокрема 05.03.2025 судом відкладено судовий розгляд за клопотанням представника позивача (причина неявки - сімейні обставини); 15.04.2025 представник позивача повторно надіслав до суду ідентичне клопотання про відкладення розгляду справи, без долучення доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до суду, вказавши причину неявки - сімейні обставини. В судове засідання 08.05.2025 клопотання про відкладення подав представник Букрєєв В.А., вказавши на необхідність ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Суд звертає увагу, що зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. Зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

За таких обставин, зважаючи на процесуальну поведінку сторони позивача, суд дійшов висновку, що вона містить ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки спрямована на затягування судового розгляду, стровення перешкод у прийнятті судом рішення щодо невиконання позивачем ухвал суду від 21.02.2025 та 15.04.2025 про залишення позову без руху, а тому не вбачає підстав для відкладення судового засідання за клопотанням представника Букрєєва В.А. , який був повноважний у даній справі ще з 04.03.2025

При цьому, судом вжито всіх заходів для забезпечення доступу позивача до правосуддя та реалізації нею процесуальних прав та обов`язків, оскільки після залишення позову без руху на підставі ухвали від 21.02.2025, судом розглянуто в судовому засіданні 15.04.2025 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору (відстрочку, розстрочку) та ухвалою суду надано останній можливість повторно усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин судом встановлено, що станом на 08.05.2025 року позивач не виконала

ухвалу суду від 15.04.2025, а саме не сплатила судовий збір за вимогу майнового характеру у

розмірі у розмірі 13 928,80 грн. та не подала відповідну квитанцію про доплату судового

збору.

Згідно з ч. 11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п 'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно з ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк,

встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, визначений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15.04.2025, тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.2, 14, 187, 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій, залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення такій особи ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН