"08" травня 2025 р. Справа № 363/2428/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

08 травня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_1 ); Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Т. Шевченка, буд. 1), про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради про встановлення факту перебування на утриманні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей дружини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення даного факту заявнику потрібно для подання рапорту про звільнення з військової служби через сімейні обставини.

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

З відомостей автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 08.04.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області вже надходила заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей дружини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подання рапорту про звільнення з військової служби через сімейні обставини.

Вказана заява ОСОБА_1 перебувала у провадженні суду в межах цивільної справи № 363/1865/25 за правилами окремого провадження.

24.04.2025 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено ухвалу, якою було відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, зокрема, спору пов`язаного з доведенням наявності підстав для звільнення з військової служби. Цією ж ухвалою ОСОБА_1 роз`яснено право звернення до суду з відповідними вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала суду від 24.04.2025 року, станом на 08.05.2025 року, ще не набрала законної сили, відомості про її оскарження в апеляційному порядку до суду не надходили.

Аналізуючи зміст ухвали суду від 24.04.2025 року у порівнянні зі змістом поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту, що розглядається в межах даної справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 в межах цивільної справи № 363/1865/25 та заява ОСОБА_1 в межах даної справи мають ідентичний предмет, тобто вимогу, про задоволення якої просить ОСОБА_1 , ідентичні підстави задоволення цієї вимоги, майже ідентичних учасників справи, за виключенням інформації про смерть заінтересованої особи - батька дітей ОСОБА_5 . Крім того, подані ОСОБА_1 заяви мають ідентичну мету встановлення юридичного факту подальше вирішення питання про звільнення з військової служби.

Саме з урахуванням такого предмета заяви, її підстав, обґрунтування та мети подання судом в ухвалі від 24.04.2025 року було констатовано факт пов`язаності встановлення юридичного факту з наступним вирішенням спору про право.

В аспекті цього, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів».

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Таким чином, визначальною ознакою справ, які розглядаються у порядку окремого провадження, крім відсутності спору про право, є також відсутність іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, встановлення якого потребує заявник.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Ухвалою суду від 24.04.2025 року фактично було констатовано невідповідність заяви ОСОБА_1 другій вимозі з переліку вищезазначених, а саме констатовано пов`язаність юридичного факту, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , з наступним вирішенням спору про право.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що ані зміст поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту, що розглядається в межах даної справи, ані додані до неї документи, не змінили обставин, які були констатовані в ухвалі суду від 24.04.2025 року, не додали нових обставин, які б давали можливість зробити нові висновки. ОСОБА_1 зазначається той же самий предмет заяви, її обґрунтування та юридична мета встановлення такого факту.

Внаслідок цього відсутні підстави для інших висновків, ніж тих, що викладені в ухвалі суду від 24.04.2025 року.

Нові обставини у виді смерті батька дітей ОСОБА_5 не спростовують вищевикладених висновків суду, оскільки не змінюють ані предмет заяви, ані її обґрунтування, ані юридичну мету встановлення такого факту.

За таких обставин, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України подання заяви з тим самим предметом та підставами після того, як судом таку заяву в тій чи іншій процесуальні формі було вирішено, за відсутності нових обставин, може бути зловживанням процесуальними правами, що є неприйнятним в межах цивільного судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За вищенаведених обставин, враховуючи висновки суду в ухвалі від 24.04.2025 року, зважаючи на відсутність нових обставин і фактів, які б давали можливість переглянути надані висновки, суд доходить висновку про відмову у відкриті окремого провадження в цій справі, відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України. Порушене заявником питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене вище, у відкритті провадження у вказаній цивільній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити заявнику його право подати до суду позов на загальних підставах.

Заяву з додатками повернути заявнику. Копію заяви залишити в суді.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.В. Рукас