Справа № 442/5699/21
Провадження № 6/442/27/2025
УХВАЛА

іменем України

09 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судових засідань Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з участю: Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувача ОСОБА_2 ,-

встановив :

04 березня 2025 представник ОСОБА_1 адвокат Дяків Д.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, накладене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022.

В заяві посилається на те, що Львівським апеляційним судом у цивільній справі № 442/5699/21 задоволено позов про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 657 227,15грн. За вказаним рішенням Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист від 03.08.2022 за № 442/5699/21.

Згаданий виконавчий лист прийнятий до виконання Дрогобицьким відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області та по ньому відкрито виконавче провадження № 69593846.

В подальшому державним виконавцем Ступницькою С. було скеровано ОСОБА_1 кореспонденцію за номером 090. Дане відправлення перебувало на поштовому відділенні лише 5 днів і чомусь повернулося відправнику. ОСОБА_1 не встигла його отримати, оскільки перебувала за межами міста у відрядженні, оскільки на той час працювала. Пізніше державний виконавець Ступницька С. відправила боржнику кореспонденцію не за вказаною адресою у виконавчому листі, а за адресою, яку вказав їй Стягувач, до котрої вона не має жодного відношення. Оскільки вона не отримувала кореспонденцію, їй не було відомо про виконавче провадження, і таку бездіяльність виконавець трактувала як ухилення від виконання рішення суду, що вступило в законну силу. Тому виконавцем на цій підставі 06.10.2022 було скеровано подання до Дрогобицького міськрайонного суду про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України. 07.10.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено ухвалу, якою було обмежено її, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Під час виконання рішення суду у справі № 442/5699/21 у Боржника суттєво погіршився стан здоров`я. Зокрема їй було діагностовано злоякісне ураження грудної залози, що охоплює кілька суміжних локацій. Зараз вона постійно проходить медикаментозне лікування для того, щоб побороти рак грудей з метастазами в печінку. 18 лютого 2025 року у зв`язку з захворюванням ОСОБА_1 отримала 2 групу інвалідності. Для досягнення ефективності лікування Боржнику було призначене препарат «Фесго», який не поступає за програмами медичних гарантій в Україні, тобто є не доступний безкоштовно для його отримання. Даний препарат коштує орієнтовно 60 000 грн. Проте закордоном зокрема в країнах ЄС вищевказаний препарат можна отримати безкоштовно. Кошти для проходження повного курсу лікування даним препаратом у ОСОБА_1 відсутні, а тому виникла нагальна потреба задля збереження життя Боржника виїхати за межі України задля проходження курсу лікування та врятування життя останнього. З цих підстав просять суд скасувати тимчасове обмеження у виїзді за межі України накладене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 07.10.2022 року.

У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Дяків Д.І. вимоги, викладені у заяві підтримали, дала пояснення аналогічні наведеному, просять заяву задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснила, що не ухиляється від виконання рішення суду, з неї проводились стягнення по місцю роботи, однак вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, тому розпочала процедуру про визнання її неплатоспроможною. Дійсно, вона є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку з онкологічним захворюванням, пройшла 8 хіміотерапій, потребує лікування препаратом Фесго, який безкоштовно може отримати лише за кордоном. Вона зверталась до благодійних фондів з метою профінансувати їй придбання даного лікарського препарату, однак їй було відмовлено. Вказує, що вказане обмеження у праві виїзду за кордон перешкоджає їй доступ до надання медичних послуг та лікування, а тому просить задоволити її заяву.

Старший державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступницька С.С. проти задоволення заяви заперечила. Вказала, що надані ОСОБА_1 медичні документи не містять підтвердження факту наявності онкологічного захворювання та необхідності лікування саме за межами України, оскільки у консультаційному висновку спеціаліста відсутні ПІП та прізвище завідувача поліклініки або стаціонарного відділення, а також печатка закладу охорони здоров`я, де проводилась консультація. Також вказує, що ОСОБА_1 не подано запит до Міністерства охорони здоров`я або до благодійних фондів, якщо препарат Фесго, на який посилається боржниця не входить у програму безкоштовного лікування. Зазначила, що лікування даним препаратом є лише рекомендацією лікаря, а не призначеним для лікування, що підтверджується консультаційним висновком. Крім того вказала, що посилання боржниці на те, що вона не ухиляється від виконання рішення суду є неправдивим, оскільки за поданням державного виконавця було звернуто стягнення на майно боржника земельну ділянку, і коли вже справа доходила до продажу земельної ділянки, що перебувала в іпотеці, виконавче провадження зупинено через те, що ОСОБА_1 звернулась до суду для визнання останньої неплатоспроможною. Усі вищезазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України не лише для лікування, а й з метою ухилення від виконання покладених на неї зобов`язань, а тому просить у задоволенні заяви відмовити.

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Шемеляк Г.Т. проти задоволення заяви заперечила. Вказала, що ОСОБА_1 не представлено підтверджуючих документів для виїзду за кордон для продовження лікування препаратом Фесго, а саме: запрошення з клініки, консультації закордонних спеціалістів, тощо, а тому скасування обмеження її у праві виїзду за кордон може вплинути на невиконання нею рішення про стягнення заборгованості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (старший державний виконавець Ступницька С.С.) перебуває виконавче провадження № 69593846 з виконання виконавчого листа №442/5699/21, виданого 03.08.2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 295000 доларів США, що станом на 27.06.2022 року становить 8 628 750,00 грн. та судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 28 477,15 грн. Загальна сума боргу 8 657 227,15 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ..

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, з наданих пояснень державного виконавця встановлено, що розмір заборгованості на даний час становить 292303,23 долари США.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022 тимчасово обмежено громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання нею зобов`язань згідно виконавчого листа №442/5699/21, виданого 03.08.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01.12.2022 ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022 залишено без змін.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до ч.5, 8 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Тобто, звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою в порядку ст.441 ЦПК України, посилається на те, що на даний час у неї суттєво погіршився стан здоров`я, їй встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з онкологічним захворюванням, вона потребує лікування препаратом Фесго, який не поступає за програмами медичних гарантій в Україні і лише за кордоном вона може отримати його безкоштовно. Також щодо неї розпочато процедуру визнання її неплатоспроможною та зупинено виконавче провадження.

Однак, заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що їй для лікування потрібно покинути межі України і проводити таке тільки за допомогою препарату Фесго ( запрошення з лікувальних закладів, запис на безкоштовні програми за кордоном, консультації лікарів). Також останньою не підтверджено, що таке лікування неможливо провести в України, навпаки, останньою додано медичні документи, які підтверджують її лікування в Україні.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду». При цьому, неодноразово зазначалося, що на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Виконання будь-якого рішення суду є складовою права на справедливий суд та обов`язковою стадією процесу правосуддя, що визначено ст.6 Конвенції.

Отже, суд вважає, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету, діє з метою захисту прав стягувача, сприятиме виконанню рішення суду.

З огляду на викладене, з урахуванням не сплати боргу та наявності заборгованості, а отже, не виконання ОСОБА_1 зобов`язань згідно рішення суду в справі №442/5699/21, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви останньої про скасування тимчасового обмеження у прав виїзду за межі України.

Відповідно до ч.8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя Хомик А.П.