Справа № 482/818/25
Номер провадження 2/482/720/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що 12.01.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14868-01/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами даного Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000,00 грн., строком н 14 днів з процентною ставкою 3,2% в день, шляхом перерахування кредитних коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 .

Вказує, що за результатами укладання договору факторингу до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Івест Україна», яке в подальшому змінило свою назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим, станом на 18.03.2025 року, у нього утворилася заборгованість в сумі 7284,80 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 5284,80 грн. заборгованість по відсоткам, яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Також позивач зазначає, що 27.12.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 31576-12/2022, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами даного Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000,00 грн., строком н 14 днів з процентною ставкою 3,2% в день, шляхом перерахування кредитних коштів на карту позичальника № НОМЕР_2 .

Вказує, що за результатами укладання договору факторингу до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Івест Україна», яке в подальшому змінило свою назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим, станом на дату складання позовної заяви (26.03.2025 року), у нього утворилася заборгованість в сумі 8000,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 6000,00 грн. заборгованість по відсоткам, яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив, у разі його неявки, розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

12.01.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14868-01/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами вказаного Договору відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності (п. 1.1); строком на 14 днів, тобто до 25.01.2023 року (п. 1.2); за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1168,0% річних від суми кредиту в розрахунку 3,20% на добу (п. 1.3), кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.7).

Відповідно до п. 2.4 Договору, у разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п. 1.4 цього Договору (процента ставка 3,2% на добу), проценти передбачені в п. 1.4 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами.

Вказаний кредитний договір, разом із паспортом споживчого кредиту та графіком платежів (додаток № 1 до Договору), підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

При цьому факт перерахування кредитних коштів за Договором підтверджено листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року, відповідно до якого 12.01.2023 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 2000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 18.03.2025 року, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 7284,80 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 5284,80 грн. заборгованість по відсотках.

Також, 27.12.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 31576-12/2022, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами вказаного Договору відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності (п. 1.1); строком на 14 днів, тобто до 09.01.2023 року (п. 1.2); за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1168,0% річних від суми кредиту в розрахунку 3,20% на добу (п. 1.3), кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.7).

Відповідно до п. 2.3 Договору, у разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п. 1.4 цього Договору (процента ставка 3,2% на добу), проценти передбачені в п. 1.4 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами.

Вказаний кредитний договір, разом із паспортом споживчого кредиту та графіком платежів (додаток № 1 до Договору), підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

При цьому факт перерахування кредитних коштів за Договором підтверджено листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року, відповідно до якого 27.12.2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 2000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 .

Крім того, 09.01.2023 року та 21.01.2023 року відповідач звертався до ТОВ «ФК «Інвеструм» із заявками про відстрочення виконання зобов`язання за Договором, у зв`язку із чим між сторонами були укладені додаткові угоди до договору про надання фінансового кредиту № 31567-12/2022 від 27.12.2022 року, у відповідності до яких сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, спочатку до 18.01.2023 року, а потім до 30.01.2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 18.03.2025 року, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 8000,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 6000,00 грн. заборгованість по відсотках.

28.07.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає:

-7284,80 грн. за Договором № 14868-01/2023;

-8000,00 грн. за Договором № 31567-12/2022.

25.03.2024 року рішенням № 1 єдиного учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, змінено назву (найменування) товариства на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 14868-01/2023 від 12.01.2023 року та договір про надання фінансового кредиту № 31567-12/2022 від 27.12.2022 року було укладено у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріалами справи підтверджено факт надання кредиту, і відповідачем не надано суду доказів відсутності заборгованості по кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по судовому збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (ЄДРПОУ ):

- заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 14868-01/2023 від 12.01.2023 року, яка станом на 18.03.2025 року дорівнює 7284,80 (сім тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 80 копійок) грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 5284,80 грн. заборгованість по відсотках;

-заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 31567-12/2022 від 27.12.2022 року, яка станом на 18.03.2025 року дорівнює 8000,00 (вісім тисяч) грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 6000,00 грн. заборгованість по відсотках

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (ЄДРПОУ ) 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Кічула