КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року

справа № 357/14848/23

провадження № 22-ц/824/3479/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Сумбуд»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»- Грінцова Івана Володимировича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Бондаренко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2023 представник позивача, адвокат Василик Віталій Валентинович, звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі № 591/8868/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю та поновлено ОСОБА_1 на посаді голови правління Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» з 09.11.2021, стягнуто з ПАТ «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.11.2021 по 11.10.2022 в розмірі 525 975 грн. 58 коп. та судовий збір у сумі 2724,00 грн, допущено негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі та стягнення суми платежу за 1 місяць.

31.07.2023 на підставі виконавчого листа Зарічного районного суду №591/8868/21 від 21.07.2023 головним державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021. Станом на 13.11.2023 рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі № 591/8868/21 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» боржником не виконане, відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового рішення триває.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно п. 1 Порядку № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995, цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду. Таким чином, стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є способом захисту порушених прав позивача, який передбачений законом та не суперечить йому. Для розрахунку середньої заробітної плати необхідно брати заробітну плату за лютий - березень 2021 року, оскільки в ці місяці позивач працював повний місяць, без лікарняних та відпусток. Згідно довідки форми ОК-7, у лютому заробітна плата ОСОБА_1 становила 43486,25 грн, у березні 43486,25 грн. У лютому 2021 року було 20 робочих днів, у березні 2021 року 22 робочі дні. Всього 42 робочі дні. Таким чином середньоденна заробітна плата становить (43486,25 грн. +43486,25 грн.)/42 робочі дні) 2070,77 грн. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі № 591/8868/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, а середній заробіток за час вимушеного прогулу стягнуто за період з 10.11.2021 по 11.10.2022. З врахуванням вищенаведеного, стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (у зв`язку з невиконанням Відповідачем судового рішення) за період з 12.10.2022 по 13.11.2023 (всього 284 дні) х 2070,77 грн. = 588 098 грн. 68 коп.

Також, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Тому, просив стягнути з ПАТ «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.10.2022 по 13.11.2023 в розмірі 588 098,68 грн та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн.

09.07.2024 представник позивача, адвокат Василик Віталій Валентинович, подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у зв`язку з помилковим зазначенням в рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі № 591/8868/21 дати до якої здійснено стягнення середнього заробітку, позивач вважає за необхідне змінити позовні вимоги та викласти позовну вимогу в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу наступним чином -стягнути з ПАТ «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.11.2022 по день прийняття рішення у справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 по справі №591/8868/21, про поновлення на роботі за період з 05.11.2022 по 12.09.2024 в розмірі 998 111,14 грн., з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 246,14 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» в дохід держави судовий збір у розмірі 9981,11 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»- Грінцова Івана Володимировича просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 після винесення рішення районним судом і до дати звільнення на підприємство не з`являлвся, про причини неявки не повідомляв. Зазначає, що спочатку була введена посада Голови правління, а наступним наказом на цю посаду поновлено ОСОБА_1 , тому доводи районного суду про обізнаність апелянта щодо відсутності посади голови правління ПАТ «Самбуд», на якій було поновлено позивача є необґрунтованими. Звертає увагу, що апелянтом направлялося на адресу позивача лист, в якому ОСОБА_1 пропонувалося вказати причини відсутності на роботі з 07.11.2022 року та надати документи на підтвердження поважності причин відсутності. Вважає, що в даній справі відсутні правові підстави для стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи те, що рішення про поновлення на роботі та наказ на виконання відповідного рішення датовані однією датою, тобто факт затримки виконання рішення відсутній. Звертає увагу, що позов подано більше ніж через рік з дати, коли позивачу стало відомо про наказ про поновлення на роботі.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник позивача вказав, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просив суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовну заяву, суд виходив з того, що рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 по справі №591/8868/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню, однак на момент ухвалення даного рішення у справі воно не виконане, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки його виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонером за віком та має ІІ групу інвалідності (загальне захворювання), 24 квітня 2020 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 24 квітня 2020 року між АТ «Сумбуд», в особі голови наглядової ради Новицького П.Л., і ОСОБА_1 було укладено контракт про призначення його на посаду керівника (голови правління) виконавчого органу АТ «Сумбуд», рішенням наглядової ради АТ «Сумбуд» від 09 листопада 2021 року, оформленим протоколом № 27, ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління АТ «Сумбуд» за порушення законодавства про виплату заробітної плати згідно з підпунктом «в» пункту 5.3 контракту та за порушення вимог статуту підприємства в частині зловживання службовим становищем, що призвело до фінансових збитків АТ «Сумбуд».

Днем звільнення вважається перший день виходу на роботу та на підставі рішення засідання наглядової ради АТ «Сумбуд» наказом відповідача від 09 листопада 2021 року № 134-к ОСОБА_1 , голову правління АТ «Сумбуд», звільнено з роботи 09 листопада 2021 року на підставі пункту 11, пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України та пункту 5.3 контракту з посади керівника виконавчого органу АТ «Сумбуд» від 24 квітня 2020 року.

04.11.2022 рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/8868/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Сумбуд», про скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, задоволено та визнано незаконним і скасовано рішення наглядової ради ПрАТ «Сумбуд», оформлене протоколом №27 від 9 листопада 2021 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», визнано незаконним і скасовано наказ Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» від 9 листопада 2021 року №134-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 посаді голови правління Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» з 09.11.2021, стягнуто з приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.11.2021 по 11.10.2022 в розмірі 525 975,58 грн та судовий збір у сумі 2724,00 грн, допущено негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі та стягнення суми платежу за 1 місяць.

19.01.2023 постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ПАТ «Сумбуд» задоволено, скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2022 року та закрито провадження у справі та роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду і він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутись до Сумського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

19.06.2023 постановою Верховного суду касаційну скаргу адвоката Сингаївського Сергія Степановича як представника ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Сумського апеляційного суду від 19 січня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

14.11.2023 постановою Полтавського апеляційного суду апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» та представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» - адвоката Любімого Олега Миколайовича залишено без задоволення та рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04листопада 2022року залишено без змін.

18.04.2024 постановою Верховного Суду у справі №591/8868/21, касаційну скаргу ПАТ «Сумбуд» залишено без задоволення, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 та постанову Сумського апеляційного суду від 14.11.2022 залишено без змін, та поновлено виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі, що перевищує заробітну плату за один місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

31.07.2023 головним державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду №591/8868/21 від 21.07.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, допустити негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі.

Вищезазначені обставини підтверджуються матеріалами справи (Т. 1 а.с. 5-9, 10, 11-12, 15, 31-33, 40-42, 56-59, 61-75, 95-101, Т. 2 а.с.119-120, 128-135), копією матеріалів виконавчого провадження (Т. 2 а.с. 2-109) та визнаються сторонами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що на момент звернення з даним позовом до суду рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі № 591/8868/21 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» боржником не виконане, відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового рішення триває та з врахуванням вищенаведеного, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, у зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

За приписами положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняття органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Так, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Судом вірно взято до уваги правові позиції неодноразово висловлені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.02.2018 у справі №807/2713/13-а, від 27.06.2019 у справі №821/1678/16, від 31.07.2019 у справі №813/593/17, від 25.09.2019 у справі №813/4668/16, від 27.11.2019 у справі №802/1183/16-а, від 19.12.2019 у справі №2а-7683/12/1370, від 05.02.2020 у справі №815/1676/18, від 05.03.2020 у справі №280/360/19, від 26.11.2020 у справі №500/2501/19, від 19.04.2021 у справі №826/11861/17, від 24.06.2021 у справі №640/15058/19, від 20.07.2021 у справі №826/3465/18.

Так, затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.09.2021 у справі №640/755/19.

Питання щодо належного виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника неодноразово перебувало в полі правового аналізу Верховного Суду та відповідно до сталої практики при вирішенні зазначеного питання належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (постанови Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, від 26 травня 2021 року у справі № 127/1703/19).

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Таким чином, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного судового рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

При вирішенні спору, суд вірно вважав, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим із моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Невчинення роботодавцем усіх дій, які включають у себе виконання рішення суду про поновлення на роботі, є підставою для покладення на нього відповідальності, визначеної ст. 236 КЗпП України. Застосування цієї норми до правовідносин, які виникають у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі, відповідає їх змісту та фактичним обставинам, оскільки підстави для нарахування формально поновленому працівнику заробітної плати як винагороди за виконану роботу немає, проте його вина у невиконанні посадових обов`язків і неприступленні до роботи також відсутня.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, від 17.06.2020 у справі №521/1892/18, від 16.09.2020 у справі №709/1465/19 та від 08 вересня 2021 року у справі № 721/910/19.

Отже, щоб завершити виконання рішення суду, роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на посаді, яка зазначена в рішенні суду, після чого ознайомити працівника з наказом під підпис та допустити його до роботи.

Також, у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі №756/6746/16-ц (провадження № 61-17594св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16 (провадження № К/9901/21219/18), від 08 вересня 2021 року у справі № 721/910/19 (провадження № 61-4490св21) вказано, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник,для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису, ввівши скорочену посаду. При цьому сам по собі факт виконання працівником трудових обов`язків на нерівнозначній посаді, незалежно від наявності чи відсутності згоди цього працівника з наказом роботодавця про його призначення на таку посаду, не є належним виконанням з боку роботодавця рішення суду про поновлення працівника на роботі. Лише оформлена належним чином (відповідна заява, погодження з наказом про призначення на іншу посаду, ознайомлення під особистий підпис з посадовою інструкцією тощо) згода працівника з рішенням роботодавця про його поновлення на нерівнозначній посаді може бути підтвердженням наміру такого працівника продовжити трудові відносини на запропонованих роботодавцем умовах праці та відсутності в роботодавця обов`язку нести відповідальність, визначену статтею 236 КЗпП України. Самостійне визначення роботодавцем відповідної посади як рівнозначної не може свідчити, що така посада відповідає вищенаведеним критеріям, у зв`язку з чим за наявності між сторонами суперечностей з цього приводу саме на суд покладається обов`язок встановити та надати юридичну оцінку таким обставинам.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що один із основних принципів судочинства - принцип обов`язковості судових рішень, що право особи вважається поновленим на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тобто свідчить про юридичне закріплення поновлення порушеного права особи (дефініція поняття «dejure»), та його фактичного виконання, відновлення прав у реальності («defacto»). Тобто про дотримання принципу обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили, можна говорити лише тоді, коли поєднано обидві вказані площини його виконання.

Як зазначено вище у рішенні, 04.11.2022 рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/8868/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021 та допущено негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, вказав що на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 листопада 2022 року по справі № 591/8868/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» згідно рішення наглядової ради ПАТ «Сумбуд», оформленого протоколом від 4 листопада 2022 року № 8 та наказу ПАТ "СУМБУД" від 4 листопада 2022 року № 6-ОД, починаючи з 9 листопада 2022 року.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 на роботі протягом часу з 9 листопада 2022 року (з дня поновлення на роботі) по 30 грудня 2022 року рішенням наглядової ради ПАТ «Сумбуд», оформленим протоколом від 30 грудня 2022 року, ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління ПАТ «Сумбуд» за прогули на підставі п. 4 частини 1 ст. 40 КЗпП України, про що видано наказ ПАТ «Сумбуд» від 30 грудня 2022 року № 132-К, який направлено на адресу позивача листом з оголошеною цінністю 31 грудня 2022 року.

Тому, починаючи з 30 грудня 2022 року контракт від 24 квітня 2020 року є достроково розірваним з ініціативи товариства за рішенням наглядової ради ПАТ «Сумбуд» з підстав, не пов`язаних з усуненням від виконання посадових обов`язків, а саме внаслідок прогулу без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також, зазначає, що 08.11.2022 постановою Зарічного ВДВС у м. Суми відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, для підтвердження виконання рішення суду ПАТ «Сумбуд» надав до виконавчої служби вище вказаний протокол Наглядової ради № 11 від 04.11.2022. 10.11.2022 державним виконавцем Зарічного ВДВС у м. Суми винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду, обґрунтовуючи тим, що не надано саме наказу чи розпорядження про поновлення стягувана на роботі, тому ПАТ «Сумбуд» надав наказ №6-ОД від 04.11.2022 про поновлення стягувача на роботі з 09.11.2021 і 16.11.2022 постановою державного виконавця виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), але за скаргою ОСОБА_1 постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.11.2022 - скасована на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 07.03.2023 по справі № 591/6059/22.

В подальшому, за заявою стягувача 31.07.2023 Зарічним ВДВС у м. Суми відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та згідно акту державного виконавця від 10.08.2023 в рамках ВП № НОМЕР_1, встановлено, що згідно рішення наглядової ради № 11 від 04.11.2022 ОСОБА_1 поновлено на посаді, відповідно до наказу № 5-ОД від 04.11,2022 введено в штатний розпис посаду «Голови правління» з окладом згідно штатного розкладу. Також, ПАТ «Сумбуд» повідомив, що стягувач неодноразово повідомлявся про поновлення на посаді та допуску до виконання обов`язків. У телефонній розмові з державним виконавцем ОСОБА_1 повідомив, що не може прибути до AT«Сумбуд», оскільки перебуває в м. Києві. Також, згідно акту встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом № 5 -од від 04.11.2022 та останній допущений до робочого місця.

Судом вірно не взято до уваги такі твердження сторони відповідача, оскільки належних та достатніх доказів в підтвердження належного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, зокрема, фактичного допуску до роботи такого працівника, а саме фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення до суду не надано.

Судом встановлено, що 08.11.2022 постановою державного виконавця Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Товарніченко Є.А. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №591/8868/21 про стягнення з ПАТ «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.11.2021 по 11.10.2022 в розмірі 525975,58 грн та судового збору у сумі 2724, грн. Допустити негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі та стягнення суми платежу за 1 місяць (Т. 2 а.с. 121 та на звороті, 122)

09.11.2022 ПАТ «Сумбуд» подало державному виконавцю заяву про закриття виконавчого провадження у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду, до якої додало копію протоколу Наглядової ради АТ «Сумбуд» від 04.11.2022 року (Т. 2 а.с. 123, 124)

10.11.2022 державний виконавець Зарічного відділу ДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Товарніченко Є.А. винесла постанову про накладення штрафу на ПАТ «Сумбуд» у розмірі 5100,00 грн, підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення суду (Т. 2 а.с. 122 на звороті).

16.11.2022 постановою державного виконавця Зарічного відділу ДВС у м. Суми Товарніченко Є.А. закінчено виконавче провадження НОМЕР_4, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, згідно наказу №6-ОД від 04.11.2022 ОСОБА_1 поновлено на посаді голови правління АТ «Сумбуд» (т, 2 а.с. 125).

21.12.2022 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/6059/22, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 07.03.2023, скаргу ОСОБА_1 на рішення заступника начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Євгенії Анатоліївни, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, задоволено, визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Євгенії Анатоліївни про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4 від 16 листопада 2022 року (Т. 2 а.с. 126-127).

Крім того, вказаною ухвалою було встановлено, що 14.11.2022 року ПАТ «Сумбуд» сплатило 5100,00 грн штрафу за невиконання рішення суду, що підтверджується платіжним дорученням №1545, та сплатило 26800 грн виконавчого збору згідно платіжного доручення №1546 та 313,10 грн виконавчих витрат згідно платіжного доручення №1544, що також підтвердив у судовому засіданні представник відповідача.

В подальшому, як було зазначено вище у рішенні, 31.07.2023 головним державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми №591/8868/21 від 21.07.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, допустити негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі, яке триває і на даний час (Т. 1 а.с. 128).

28.02.2024 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/8868/21 (Т. 1 а.с. 130-131, Т. 2 а.с. 104-105, 151) у задоволенні заяви ПАТ «Сумбуд» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №591/8868/21, виданого 21 липня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, відмовлено, у зв`язку з необґрунтованістю.

Районним судом надано вірну оцінку матеріали виконавчого провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми №591/8868/21 від 21.07.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021 (Т. 2 а.с. 2-109), згідно з яким встановлено наступне.

В матеріалах справи (Т. 1 а.с. 79, 80) та в матеріалах виконавчого провадження (Т. 2 а.с. 13,15, 16, Т. 2 а.с. 138 та на звороті) міститься наказ ПАТ «Сумбуд» від 4 листопада 2022 року № 6-ОД, винесений відповідачем на виконання рішення суду у справі №591/8868/21, та протокол від 04 листопада 2022 року № 8, згідно яких ОСОБА_1 поновлено на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд»,на підставі рішення наглядової ради ПАТ «Сумбуд», оформленого протоколом від 04 листопада 2022 року № 8 та наказу ПАТ «Сумбуд» від 4 листопада 2022 року № 6-ОД, починаючи з 9 листопада 2022 року.

Згідно з протоколом від 04 листопада 2022 року № 11 Наглядова рада АТ «Сумбуд» вирішила: 1. Поновити ОСОБА_1 на посаді голови правління АТ «Сумбуд»; 2. про прийняте рішення повідомити усіма доступним засобами зв`язку ОСОБА_1 та запропонувати йому приступити до виконання трудових обов`язків з 08 год 00 хв. 07 листопада 2022 року; 3. Про виконання рішення суду прозвітувати Зарічний районний суд м. Суми.

Також, 04.11.2022 наказом ПАТ «Сумбуд» № 5-ОД (Т.2 а.с. 17, 18-21, 139-140) введено в штатний розпис товариства посаду «Голови правління» з окладом згідно штатного розкладу, який діяв на момент звільнення ОСОБА_1 .

Згідно п. 8.1 Статуту ПАТ «Сумбуд», затвердженого Загальними зборами акціонерів ПАТ «Сумбуд» протокол №1 від 24 квітня 2020 року (Т.2 а.с. 37-65), органами товариства є: загальні збори; наглядова рада; правління; ревізійна комісія.

Відповідно до пункту 8.4.1 Статуту виконавчий орган товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є колегіальним - Правління товариства. Голова правління організовує та керує роботою правління, здійснює керівництво товариством і має такі повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства; керувати поточними справами товариства, пов`язаними з виробничою діяльністю товариства і забезпечувати виконання рішень зборів, наглядової ради та правління товариства; проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені товариства в межах, що визначені законодавством, цим статутом та наглядовою радою; розпоряджатися коштами та майном товариства в межах, визначених законодавством, рішеннями наглядової ради товариства та загальних зборів акціонерів товариства; керувати виробничою діяльністю структурних підрозділів товариства; видавати накази та розпорядження, які є обов`язковими для працівників товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Водночас, відповідно до протоколу №2 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Сумбуд» від 12.11.2021 (Т. 2 а.с. 22-33, 141-142), прийнято рішення про утворення одноосібного виконавчого органу директора та дострокове припинення повноважень колегіального виконавчого органу правління у складі: голови правління ОСОБА_1 та членів правління. Директором товариства є ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи (Т. 2 а.с. 34).

Як вірно встановлено судом, на момент видачі наказу №6-ОД від 04.11.2022 «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд», роботодавець був обізнаним про відсутність посади голови правління ПАТ «Сумбуд», проте поновив ОСОБА_1 на не існуючій посаді.

З акту державного виконавця від 10.08.2023 в рамках ВП № НОМЕР_1 (Т. 2 а.с. 12, 136) вбачається, що під час примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21, державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 згідно рішення наглядової ради № 11 від 04.11.2022 за протоколом №11 поновлено на посаді голови правління АТ «Сумбуд», про що видано наказ № 5-ОД від 04.11.2022 про введення до штатного розпису посади «Голови правління», з окладом згідно штатного розпису, який діяв на момент звільнення з 09.11.2021, надано копію штатного розпису АТ «Сумбуд» від 01.01.2023 про розмір посадового окладу голови наглядової ради у розмірі 8500,00 грн.

Боржником повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про поновлення на посаді та допуску до виконання обов`язків, проте останній до товариства не з`являвся. У телефонній розмові з державним виконавцем ОСОБА_1 повідомив, що не може прибути до AT«Сумбуд», оскільки перебуває в м. Києві. Та держаним виконавцем повідомлено йому про виконання рішення суду на 14.08.2023 о 09 годині в приміщенні АТ «Сумбуд», на що останній погодився прибути в зазначений час та місце.

З акту державного виконавця від 14.08.2023 в рамках ВП № НОМЕР_1 (Т. 2 а.с. 68, 147-148) вбачається, що під час примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, інших документів, що стосуються виконання вищевказаного рішення суду не надано.

Відповідно до ч.1- ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

14.08.2023 постановою головного державного виконавця Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М. накладено штраф на ПАТ «Сумбуд» за невиконання Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, в розмірі 5 100 грн, а постановою 28.08.2023 - в розмірі 10 200 грн. (Т. 2 а.с. 72, 83) та вказані штрафи сплачені боржником, що підтверджується копією платіжної інструкції №45224 від 12.03.2024 та копією платіжної інструкції №45226 від 12.03.2024 (Т. 2 а.с. 87, 88)

05.09.2023головним державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М. винесено постанову про арешт коштів боржника ПАТ «Сумбуд» за невиконання Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21(Т. 2 а.с. 85-86)

З акту державного виконавця від 24.08.2023 в рамках ВП НОМЕР_2 (Т. 2 а.с. 74-75), вбачається, що під час примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21, державного виконавця не було допущено для виконання, мотивуючи тим, що у АТ «Сумбуд» неробочий день.

З акту державного виконавця від 28.08.2023 в рамках ВП № НОМЕР_1 (Т. 1 а.с. 134-135, Т. 2 а.с. 78,-79, 150), вбачається, що під час примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 у справі №591/8868/21, ОСОБА_1 не було допущено до виконання своїх обов`язків та боржником було надано новий наказ №6-ОД від 28.08.2023 про повторне поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління АТ «Сумбуд» з 09.11.2021. Крім того, державного виконавця та ОСОБА_1 попросили покинути приміщення товариства.

Судом вірно встановлено, що фактично виконавчий лист Зарічного районного суду м. Суми №591/8868/21 від 21.07.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ «Сумбуд» з 09.11.2021, не виконано.

30.08.2023 головним державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М., у зв`язку з невиконанням ПАТ «Сумбуд» рішення суду від 04.11.2022, винесено подання про притягнення директора АТ «Сумбуд» ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України та на підставі вказаного подання (звернення) Окружною прокуратурою м. Суми внесені відомості за номером №0000110 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (Т. 1 а.с. 132, 133, Т. 2 а.с. 100, 101).

Як зазначено вище у рішенні, поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх його обов`язків.

Отже, судом вірно встановлено, що фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків, які він виконував до незаконного звільнення, не відбулося, у зв`язку з чим, судом не встановлено належного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді, зазначеній у рішенні суду від 04.11.2022.

При цьому видача роботодавцем наказу про формальне поновлення працівника на роботі, без вчинення всіх дій, які включають у себе належне виконання рішення суду (без фактичного забезпечення поновленому працівнику доступу до належної посади, яка визначена в рішенні суду та відповідає законодавству про працю) не може бути підставою для покладення на цього працівника обов`язку оскаржувати такий наказ, яким фактично не забезпечено поновлення вже захищених судом прав особи на відповідну роботу.

Згідно з рішенням наглядової ради ПАТ «Сумбуд», оформленого протоколом від 4 червня 2021 року № 11, ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Сумбуд» з моменту прийняття рішення (Т. 1 а.с. 77-78, Т. 2 а.с. 137)

З довідки №18/098від 24.08.2023 ПАТ «Сумбуд» (Т. 1 а.с. 76), вбачається, що згідно протоколу №11 від 04 червня 2021 року ОСОБА_1 був відсторонений від виконання обов`язків голови правління АТ «Сумбуд» з 05.06.2021, та заробітна плата з цієї дати не нараховувалась і не виплачувалась, але в червні була нарахована щорічна відпустка за минулі періоди та з 29.06.2021 був відкритий лікарняний.

Згідно з п. 6.1 Контракту від 24 квітня 2020 року дія трудового договору між позивачем та відповідачем починається з 24 квітня 2020 року та закінчується 24 квітня 2023 року (Т. 1 а.с. 56-59).

Суд обґрунтовано вважав, що відповідач ПАТ «Сумбуд» помилково посилається на те, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу мають розглядатись у нерозривному зв`язку з фактом відсторонення позивача від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Сумбуд» та закінченням строку дії контракту, адже предметом спору у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, а не з відстороненням працівника від роботи чи припиненням дії контракту.

Так, у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 760/4080/19 (провадження № 61-9866св20) та від 21 квітня 2021 року у справі № 461/1303/19 (провадження № 61-17899св20) зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/13736/15 (провадження № 61-25545сво18).

Як встановлено судом, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 по справі № 591/8868/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню, однак, на момент ухвалення даного рішення у справі воно не виконано, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки його виконання.

Згідно з п.1 Порядку КМУ №100 він застосовується, зокрема, у випадку вимушеного прогулу та розрахунку затримки виконання рішення суду.

П. 2 Порядку КМУ № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно з п. 5 Порядку КМУ № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

П. 8 Порядку КМУ № 100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно з цим порядком середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці роботи шляхом визначення середньоденної зарплати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 по справі № 591/8868/22 середньоденна заробітна плата позивача визначена в розмірі 2070,77 грн (43486,25 грн. +43486,25 грн.)/42 робочі дні) (Т. 1 а.с. 5-9), який для розрахунку середньої заробітної плати взяв заробітну плату позивача за лютий-березень 2021 року, тому суд вірно встановив, що сторони в судовому засіданні підтвердили той факт, що в ці місяці позивач працював повний місяць, без лікарняних та відпусток.

Згідно довідки форми ОК-7, у лютому 2021 року заробітна плата ОСОБА_1 становила 43486,25 грн., у березні 2021 становила 43486,25 грн, яка також міститься в матеріалах даної справи (Т. 1 а.с. 13-14).

Час затримки виконання рішення суду з 05.11.2022 по 12.09.2024 становить 482 робочих дні, таким чином, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду складає 998 111,14 грн (2070,77грн х 482), відтак районний суд дійшов вірного висновку про стягнення середнього заробітку у вказаній сумі.

Доводи апелянта про те, що позивач пропустив строк звернення до суду спростовуються наступним.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року, КЗпП України доповнено гл. XIX «Прикінцеві положення», зокрема п. 1 якої передбачає продовження строків, визначених ст. 233 цього Кодексу на строк дії карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 ЗО червня 2023 року карантин скасовано.

За змістом ст. 237 Кодексу Законів про працю України, яка визначає, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Посилання апелянта на застосування ст. 233 Кодексу Законів про працю України є помилковим , оскільки позивач звернувся до суду з позовом у зв`язку з невиконанням Відповідачем рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 р. у справі № 591/8868/21, яке має місце з моменту винесення самого рішення, тобто з 04.11.2022 р.

Отже, порушення відповідача є триваючим правопорушенням і момент його закінчення настає з моменту виконання відповідачем вказаного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»- Грінцова Івана Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді