Справа № 509/4751/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу №509/4751/23 за заявою ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є - матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_3 . Заповіту вона не залишила Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва, що розташована за адресою: масив НОМЕР_2 Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області.

Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф, із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Однак отримала лист-розяснення від 09.05.2023року № 176/01-16 з рекомендацією звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Спадкова справа заведена не була, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 73026108 від 30.06.2023р. Оскільки померла укладала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_4 , заявниця не знайшла свідоцтво про шлюб матері з ОСОБА_4 , тому не змогла підтвердити свої родинні відносини зі спадкодавцем.

Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті рідної матері необхідно надати нотаріусу рішення суду, що підтверджує факт родинних відносин, а саме необхідно встановити факт того, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Витребувано від Овідіопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повний актовий запис про зміну прізвища в результаті укладення шлюбу гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , що народилася в с.Романівка, Котовського району Одеської області, дівоче прізвище ОСОБА_5 . Витребувано від приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. належним чином посвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяги зі Спадкового реєстру про заповіти.

Заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю.

Представник заінтересованої особи Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 16124 від 19 листопада 2021 року.

05.04.2023 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 09.05.2023 року приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. надала листа-роз`яснення № 176/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яким відмовила ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії за відсутності родинних відносин. У зв`язку з цим зазначила про необхідність звернутися до суду за визнанням родинних відносин.

Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувало те, що спадкоємцем ОСОБА_2 не було подано всіх необхідних документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця просила встановити факт родинних відносин між нею та померлою, оскільки померла доводиться їй рідною матір`ю.

Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 квітня 2020 року справі № 302/991/19, провадження № 61-1128св20.

Як встановлено судом, на час розгляду даної цивільної справи, інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, немає.

Так, з наявних в матеріалах справи свідоцтва про народження заявниці містяться наступні відомості (російською мовою) : ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 . В графі батьки зазначено (російською мовою): батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 . У свідоцтві про шлюб заявниці містяться наступні відомості: прізвище чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,прізвище жінки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище жінки після укладення шлюбу ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження (запис відновлена) серії НОМЕР_5 , виданого відділом РАЦС Котовської рай адміністрації Одеської області від 07.07.1993 року, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Романівка Котовського району Одеської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 8 від 26.01.2024року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 15.09.1972 року уклала шлюб з ОСОБА_13 , а 23.011976 року розірвала шлюб.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 8 від 29.11.2024року ОСОБА_12 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьки ОСОБА_14 , мати ОСОБА_15 , місце народження с.Романівка Котовського району Одеської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 29.11.2024року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Романівка Котовського району Одеської області.

На підтвердження обставин, зазначених заявницею, судом була витребувана спадкова справа,заведена після смерті ОСОБА_3 . Листом № 469/01-16 приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. надала відповідь на ухвалу суду про те, що спадкова справа відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась та надала інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 23.09.2023р. за № 73691396 та 73691436

Окрім цього, на підтвердження родинних стосунків з померлою, заявницею по справі також було додано фотографії, встановлення осіб на них зображених підтверджені свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перекази заявницею грошових коштів з Німеччини за період 2011,2012, 2013 та 2018 роки, копія трудової книжки ОСОБА_12 ( ОСОБА_18 , ОСОБА_4 ), 1939 р.н. від 14.03.1959р. та документи з архіву довідка № 1934 від 10.12.2000р. та довідка № 3231 від 08.06.2001р.про роботу ОСОБА_19 в період з 15.07.1969р. по 20.08.1969р у В`єтнамі.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_17 .

Так, свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_2 є її матір`ю. ОСОБА_2 мешкає в Німеччині, а вона жила з бабучею ОСОБА_3 та доглядала її . Мати допомагала фінансово. бабуся заповіту не залишила, хворіла на деменцію. Знищила документи. Дізналась вона про це лише після її смерті. Ходили до нотаріуса, та відправила їх в юстицію. Приватний нотаріус Куркан Н.Ф, також відмовила в оформленні спадщини відправила до суду. Мати виїхала до Німеччини. Дівоче прізвище бабусі ОСОБА_5 . Бабуся укладала шлюби зі ОСОБА_21 , з ОСОБА_22 в ОСОБА_23 та ОСОБА_4 на Сєвєрє, не в Україні.

Так, свідок ОСОБА_17 пояснила, що знає ОСОБА_3 , 1939 року народження, бо її мати також народилася в 1939 році, яка купила ділянку в кооперативі по сусідству та будувала будинок, членський внесок платила ОСОБА_2 , хоча квитанції виписувались на ОСОБА_4 , донька була за кордоном, надсилала кошти, а мати будувала будинок, наймала робітників. Знала їх всіх особисто і мати і доньку і онуку ОСОБА_16 , всі жили разом. Донька ОСОБА_2 приїздить зараз раз на рік. Вона сто відсотків донька ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі № 947/22756/19 визнаючи подані позивачем письмові докази (свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження, свідоцтва про смерть, свідоцтво про право на спадщину після смерті, фотографії, на яких зображені члени родини позивача декількох поколінь, відеозаписи зі святкування сімейних подій, показання свідків достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу "балансу вірогідностей" підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21.

В своїй постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявниця вірно звернулася в суд із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням принципу "балансу вірогідностей", що підтверджують правдивість обставин, на які посилалася заявниця на обґрунтування своїх вимог, доказами, що знаходяться в матеріалах справи та обставинами встановленими під час розгляду даної цивільної справи, суд приходить до висновку про доведеність родинних відносин між заявницею та померлою ОСОБА_3 .

Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022 р., передбачає зупинення дії Конвенції та вихід з неї. Тому на даний час припинено надання органами реєстрації актів цивільного стану України правової допомоги щодо витребування з російської федерації документів про реєстрацію актів цивільного стану. Оскільки останній шлюб померлої ОСОБА_3 був зареєстрований в рф, відсутня можливість отримати відповідні документи про цей факт.

Факт того, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , підтверджується іншими зібраними в справі доказами, в тому числі заявою зацікавленої особи ОСОБА_24 . Вказані матеріали справи узгоджуються між собою та достеменно підтверджують обставину перебування заявниці та померлої спадкодавиці у родинних відносинах, як рідних доньки та матері.

Факт родинних відносин, за встановленням якого звертається заявниця, має юридичне значення, оскільки неможливість встановити родинний зв`язок між нею та покійною матір`ю, перешкоджає їй реалізувати своє право на спадкування, а тому суд вважає що заявниця не має можливості встановити факт родинних відносин в іншому порядку, ніж судовому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268,293-294,315-319 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя являлася матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.05.2025 року.

Головуючий: Є.М.Панасенко