ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Суми

Справа №585/1065/24

Номер провадження 22-ц/816/559/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2024 року в складі судді Шульги В.О., ухваленого в м. Ромни, повне рішення складене 25 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

04 березня 2024 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631502591 у розмірі 301696,61 грн.

Позов мотивовано тим, що 15 січня 2023 року відповідач уклав з банком угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631502591. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також комісію та інші передбачені платежі. Проте, відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 301696,61 грн, яку банк просить стягнути.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631502591 у розмірі 301696,61 грн та 4525,45 грн судового збору.

ОСОБА_1 з рішенням суду не погодився, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що в укладеному кредитному договорі відсутні умови про строк кредитування, а максимальна сума кредиту обмежена 200000 грн, натомість банк просить стягнути 301696,61 грн. Звертає увагу на те, що позивачем не доведено належними доказами про зміну найменування банку, тобто позов підписано особою, яка не мала права її підписувати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вваажає за можливе розглянути справу без сторін, так як їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі АТ «Альфа Банк») на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, підтвердивши таким чином свою згоду з акцептом публічної пропозиції та укладення договору з банком на умовах викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку (зворот а.с. 4).

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав Паспорт споживчого кредиту, згідно з яким позичальник отримав кредит у вигляді кредитування рахунку, ліміт кредиту становить 33000 грн, а максимальна сума ліміту - 200000 грн. Кредит безготівковий, наданий для споживчих цілей строком 12 місяців з можливою пролонгацією дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с. 5).

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав Заяву (акцепт) № 248.631502591.111; 227.631502591.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування з Приватним акціонерним товариством «СК Альфа Страхування», за умовами якої застраховане здоров`я страхувальника на випадок хвороби та від нещасних випадків. Ліміт відшкодування становить 1000 грн, страховий періодичний платіж 33 грн, а страхова сума 33000 грн (а.с. 6).

03 листопада 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631502591. Оферту запропоновано Акціонерним товариством «Альфа Банк». За вказаною угодою ОСОБА_1 було відкрито кредитну лінію, максимальна сума якої складає 200000 грн з сумою доступного кредиту на момент укладення угоди 33000 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією є фіксованою та становить 35,99% річних (а.с. 4).

Крім того, 03 листопада 202 року ОСОБА_1 власноручно підписав заяву, якою засвідчив правильність особистих даних, наданих банку (зворот а.с. 6).

Відповідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 17 липня 2023 року становить 301696,61 грн (а.с. 9).

В матеріалах справи міститься виписка по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard № НОМЕР_1 за період з 05 листопада 2020 року по 17 липня 2023 року, з якої вбачається рух кредитних коштів, списання процентів і комісій за користування кредитом, поповнення кредитного рахунку, безготівкове використання кредитних коштів на придбання товарів та послуг, зняття готівки в банкоматі та інші оперції (а.с. 13-14).

25 січня 2024 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 15, 16, 17-19).

Відповідно до витягу з Державного реєстру банків від 02 грудня 2022 року АТ «Альфа-банк» зареєстровано в Державному реєстрі банків про право юридичної особи на здійснення банківської діяльності № 61 та змінило найменування з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс банк» (а.с. 20).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що АТ «Сенс банк» зареєстроване за адресою: 03150 м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 (а. с. 21).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе згідно кредитного договору зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому на підставі ст. 1050 ЦК України та умов договору позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідачка не спростувала, контррозрахунку боргу не надала. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором не заявлялось.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що 05 жовтня 2022 року відповідач востаннє сплатив на повернення кредиту 1500 грн (а.с. 9), після чого кредит позичальником не повертався.

Таким чином, позичальником порушено встановлений договором обов`язок повернути позику частинами (з розстроченням), тобто прострочено повернення чергової частини платежу, а тому позикодавець, як це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України звернувся з позовом про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір не містить строку кредитування є безпідставними та такими, що суперечать умовам укладеного договору, якими зокрема передбачено дію договору впродовж 12 місяців з можливістю його пролонгації. Також не заслуговують на уваги доводи апеляційної карги щодо розміру кредитного боргу, який перевищує розмір кредитного ліміту, оскільки борг збільшувався у тому числі за рахунок несплачених позичальником процентів за користування кредитом.

Позивач довів належними письмовими доказами зміну найменування банку.

У порядку ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник не оспорював договір позики, контррозрахунку заборгованості не надав.

Ураховуючи викладені вище обставини та висновки місцевого суду, з якими повністю погоджується апеляційний суд, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, рішення суду не може бути змінене чи скасоване.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині судового рішення.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про задоволення заявлених вимог позову.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов