Справа №491/168/25
Провадження № 2/491/262/25
13 травня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Рачкової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,
На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Виконавчого комітету Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що на адресу органу опіки та піклування Ананьївської міської ради надійшло клопотання Комунального закладу «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» з проханням розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 по відношенню до її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є учнями даного навчального закладу. Як зазначено в клопотанні, мати дітей ОСОБА_1 з 2017 року з дітьми зв`язок не підтримує, у школі не відвідує, не телефонує, додому на канікули та вихідні дні не забирає. Спроби адміністрації закладу, вчителів та вихователів зв`язатися з матір`ю не були успішними, наразі її місцезнаходження невідоме. Наразі діти є учнями вищезазначеного закладу. Під час шкільних канікул діти проживають з батьком ОСОБА_5 , який має другу групу інвалідності загального захворювання та черговому перегляду не підлягає.
15 листопада 2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради з розглядом питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення аліментів на утримання дітей. З урахування рішення комісії Виконавчим комітетом Ананьївської міської ради (позивачем) 21 листопада 2024 року прийнято рішення № 337 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання дітей».
З урахуванням наведених в позовній заяві обставин, з метою вжиття заходів соціального захисту дітей позивач звернувся до суду з цією позовною заявою та просить позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей.
Представник позивача Платонов С.І., який діє на підставі довіреності від 30 січня 2025 року за № 04-32/321 (а.с.42-43), в судове засідання не прибув. Натомість надав через систему «Електронний суд» клопотання, в якому просить провести розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Ананьївської міської ради. Водночас зазначає, що права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Інших заяв, клопотань, відводів не мають. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.49). При цьому про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.46).
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, причин неприбуття невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує поштовий конверт з вкладенням, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48). Відповідачка своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Суд враховує, що відповідно до пункту 50 Керівних принципів Комітету Міністрів Ради Європи щодо судочинства, дружнього дитині, до всіх процесуальних дій, у яких беруть участь діти, має застосовуватись принцип невідкладності задля отримання швидкої відповіді і якнайкращого захисту інтересів дитини, з повагою принципу верховенства права.
Суд, враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, заяву представника позивача про розгляд справи без їх участі, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи.
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З наведених вище обставин встановлено, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, при цьому в судове засідання не прибула без повідомлення причин неприбуття, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2 частини першої статті 280 ЦПК України.
Також встановлено, що відповідачка відзив на позовну заяву не подала, що відповідає умові визначеній пунктом 3 частини першої статті 280 ЦПК України. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с.49), що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктом 4 частини першої статті 280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені частиною першою статті 280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень частини першої статті 281 ЦПК України без оформлення окремого документа із занесенням до протоколу судового засідання судом постановлено відповідну ухвалу.
Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Згідно з частин першої, другої статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За положеннями частини першої 1, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною першою статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та поведінки учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22).
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зокрема, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її неповнолітніх: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що відповідачкою у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Ананьїв 4-а дільниця Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 червня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а.с.4, 25).
- неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 06 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10);
- неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 28 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10 зворотний);
- малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11).
Батьками дітей записані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .
Як вбачається з клопотання, Комунальний заклад «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради», учнями якого є всі троє дітей відповідачки, звернувся на адресу позивача з проханням розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачки по відношенню до її дітей. Клопотання обґрунтовано тим, що мати дітей (відповідачка) з 2017 року з дітьми зв`язок не підтримує, в школі не навідує, не телефонує, додому на канікули та вихідні дні не забирає. Спроби адміністрації закладу, вчителів та вихователів зв`язатися з матір`ю не були успішними, наразі її місцезнаходження невідоме. Заклад неодноразово повідомляв Службу у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до своїх дітей. Після смерті дідуся по лінії відповідачки, у зв`язку з відсутністю останньої, постало питання вирішення подальшої долі дітей. Адміністрація закладу віднайшла батька дітей ОСОБА_5 , який на той момент не проживав з відповідачкою, та який погодився взяти дітей до себе для сумісного проживання, виховання та опікування ними. В той же час, в ході моніторингу умов проживання дітей в сім`ї, було встановлено, що батько важко хворіє, має проблеми з опорно-руховим апаратом, що спричиняє труднощі із самообслуговуванням. Батько є особою з інвалідністю ІІ групи, з кожним днем втрачає дієздатність, що не дає змоги в повному обсязі виконувати свої батьківські обов`язки та забезпечувати догляд за дітьми, бо і сам має потребу в догляді (а.с.9).
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 241544 від 09 липня 2019 року ОСОБА_5 дійсно має ІІ групу інвалідності безстроково, та черговому перегляду не підлягає (а.с.20 зворотний).
Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Гандрабурівським старостинським округом 24 жовтня 2024 року за № 647, до складу сім`ї гр. ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , входять: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15 зворотний).
З акту обстеження умов проживання від 21 жовтня 2024 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають і мають постійне місце реєстрації: батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особа з інвалідністю ІІ групи, донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дідусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , бабуся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Дідусь та бабуся проживають в літній кухні. Умови проживання задовільні частково. Для дітей в родині створені такі умови: діти навчаютьсяв Комунальному закладі «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради». На канікули та в святкові дні діти приїжджають додому. В холодну пору року діти знаходяться разом з батьком в одній кімнаті, а в теплу - в другій кімнаті, і там і там у дітей є спальні місця, стіл, шафа. Побутові умови задовільні, наявні продукти харчування, предмети особистої гігієни (а.с.16 зворотний-17).
Згідно характеристики на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданої 24 жовтня 2024 року старостою Гандрабурівського старостинського округу, підтверджено, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За роки проживання в с. Гандрабури проявив себе виключно з позитивного боку, скарг та заяв від сусідів та мешканців села не надходило. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений, дружелюбний, займається вихованням дітей (а.с.16).
Водночас у супровідному листі від 24 жовтня 2024 року за № 38 до вищевказаних документів за підписом старости Гандрабурівського старостинського округу зазначено, що інформацією про участь матері дітей (відповідачки) у вихованні та утриманні дітей не володіють (а.с.15).
Листом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Ананьївської міської ради» від 11 листопада 2024 року за № 271 інформовано Службу у справах дітей Ананьївської міської ради, що сім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В родині виховується троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Діти навчаються в Комунальному закладі «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради». Під час соціальних інспектувань встановлено, що мати дітей (відповідачка) з 2017 року з родиною не проживає, зв`язок з дітьми не підтримує, не телефонує, додому на канікули та вихідні дні дітей не забирає. Участі у вихованні дітей не приймає, не забезпечує всім необхідним для життя та розвитку. Діти, під час освітнього року, проживають в закладі освіти. На вихідні дні та канікули повертаються до батька, дідуся та бабусі. Батько отримував соціальні послуги. Так як діти п`ять днів на тиждень проживають в закладі освіти, то родина під соціальнм супроводом не перебувала (а.с.17 зворотний).
Листом Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 14 листопада 2024 року за № 66.3.1-5781 інформовано Службу у справах дітей Ананьївської міської ради, що за результатами перевірки встановлено, що з 2016 по 2020 роки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 181-1 КУпАП (Заняття проституцією) (а.с.18).
З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання дітей, затвердженого рішенням Ананьївської міської ради 21 листопада 2024 року № 337, вбачається, що на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради від 15 листопада 2024 року (протокол № 13) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянки ОСОБА_1 стосовно її дітей: неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.5-7).
Врахувавши фактичні обставини справи, Орган опіки та піклування у своєму висновку від 21 листопада 2024 року, керуючись інтересами неповнолітніх/малолітніх дітей, визнав доцільним позбавлення ОСОБА_1 її батьківських прав відносно дітей, що відповідає інтересам останніх.
Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
З висновку вбачається, що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської було заслухано дітей: неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які висловили бажання щодо позбавлення їх матері батьківських прав, аргументуючи це тривалою відсутністю останньої у їх житті (а.с.7).
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Приписами частини другої статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
В прохальній частині позовної заяви позивач, зокрема просив суд стягнути з відповідачки, аліменти на утримання дітей, в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
У відповідності до частини третьої статті 166 СКУ України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Суд також враховує, що при стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином законодавець за аналогічними правовідносинами визначив половину заробітку платника аліментів із розрахунку на трьох і більше дітей.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти же за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
За правилами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки відповідачка, будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в односторонньому порядку припинила спілкування з дітьми, при цьому перешкод у спілкуванні ніхто їй не чинив та не мав наміру чинити, впродовж тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та матеріальному забезпеченню, взагалі не цікавиться долею дітей, кошти на їх утримання не надає, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дітей, у зв`язку з чим позовні вимоги Виконавчого комітету Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи інтереси дітей, на утримання яких присуджуються аліменти, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання її дітей: неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Водночас необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (частина перша статті 168, частина перша статті 169 СК України).
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого.
Згідно частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а в силу пункту 12 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення з заявою про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб не справляється та в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення з вимогою про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне згідно статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 гривень стягнути з відповідачки в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Виконавчого комітету Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Ананьїв 4-а дільниця Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 червня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , батьківських прав відносно її дітей:
- неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 06 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис № 13;
- неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 28 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис №26;
- малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане 16 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис № 51.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Ананьїв 4-а дільниця Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 червня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь особи, під опікою якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання неповнолітніх сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Ананьїв 4-а дільниця Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 червня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін та інших учасників справи на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Відповідачка:ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2
Відповідно до статті 283 ЦПК України копію заочного рішення надіслати учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Копію рішення суду надіслати до Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відмітки в частині позбавлення матері батьківських прав.
У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є 13 травня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.
Суддя Желясков О.О.
Рішення суду набрало законної сили «____» __________________20__ року.

Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/168/25 Ананьївського районного суду Одеської області..