Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1751/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07.05.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницькної області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/1751/23,

сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

вимоги позову стягнення коштів,

предмет позову: стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

представник позивача відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу в порядку спрощеного позовного провадження.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борт П.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.08.2019 року, згідно усного договору укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони дійшли згоди про проведення певного об`єму робіт за відповідну плату, в підтвердження цього ОСОБА_2 отримав на виконання робіт по утепленню фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 , авансовий платіж у розмірі 25000,00 грн., про що була видана розписка. Оскільки, станом на 06.11.2019 року, ОСОБА_2 до виконання робіт не приступив. Позивач звернувся до відповідача з претензією, відповідно до якої у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт, позивач запропонував відповідачу протягом десяти календарних днів повернути сплачені позивачем кошти в сумі 25000,00 грн. Однак зі спливом вказаного терміну відповіді від відповідача отримано не було, а кошти не були повернуті.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 25 000 гривень неповернутого авансу за усним договором про виконання робіт по утепленню фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із простроченням виконання зобов`язання просив стягнути з відповідача на користь позивача, згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, 13455,59 грн інфляційних втрат та 3184,93 грн 3% річних.

Відзив на позов відповідачі до суду не подали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив долучити до матеріалів справи уточнений розрахунок заборгованості, згідно якого просив стягнути з відповідача на користь позивача, згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3164,33 грн інфляційних втрат та 947,26 грн 3% річних за період з 30.09.2023 по 03.01.2025.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позов зі зменшеними позовними вимогами, просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

11.12.2023 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

01.05.2025, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за наявними матеріалами справи, оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомлено, що рішення буде ухвалено та проголошено 07.05.2025.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 23.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено усний договір на виконання робіт, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав авансовий платіж в розмірі 25 000 грн.

При укладанні договору сторони дійшли згоди щодо всіх його умов, які є істотними: предмета, умов та строків виконання договору, місця виконання, порядку оплати тощо. Після того як сторони узгодили кошторис, відповідач не приступив до виконання будівельних робіт, у зв`язку з чим позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про повернення авансового платежу в сумі 25000 грн протягом 10 днів від дня отримання претензії.

08.11.2019 року відповідач отримав претензію позивача, однак у встановлений у претензії строк ОСОБА_2 грошові кошти ОСОБА_1 не повернув.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.08.2023 року у справі №677/2073/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25000 грн.

Рішення суду набрало законної сили 05.10.2023 року та в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Згідно розрахунку представника позивача адвоката Борта П.С. за період з 30.09.2023 по 03.01.2025 розмір інфляційних втрат складає 3164,33 грн, розмір 3% річних складає 947,26 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

V. Оцінка суду

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, але в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.

Обставина укладення між сторонами усного договору, перерахування позивачем відповідачу авансу в сумі 25000 грн та подальше невиконання відповідачем договірних зобов`язань, встановлена рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.08.2023 року, що набрало законної сили та не підлягає доказуванню у даній справі.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зроблено висновок, що «за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15, про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. У рішенні суду визнано грошові зобов`язання держави, визначено їх розмір; ці зобов`язання належним чином не виконані, тому в цьому випадку вимоги частини другої статті 625 ЦК України підлягають застосуванню».

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом претензію про повернення суми авансового платежу відповідач отримав 08.11.2019 року.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому суму 3% річних та інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача, слід обраховувати за період визначений представником позивача, а саме з 30.09.2023 року по 03.01.2025 рік, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , слід задовольнити в повному обсязі, як обґрунтовані та доведені, стягнувши з відповідача на користь позивача 3164,33 грн інфляційних втрат та 947,26 грн 3% річних.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 599, 611, 625 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3164,33 грн інфляційних втрат та 947,26 грн 3% річних, а всього кошти в розмірі 4111,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк