ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 757/36020/23-ц

провадження № 61-7891св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області,

особа, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій областіна рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року у складі судді Григоренко І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Борисової О. В., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року Головне управління Державної податкової служби

у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області) звернулось до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Заява мотивована тим, що ГУ ДПС у Запорізькій області отримало відомості від державного реєстратора про припинення з 09 січня 2020 року підприємницької діяльності платника податків ОСОБА_1 . Підставою для зняття фізичної

особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою,

а також відомості відповідної реєстраційної картки. Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особі продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

На підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 05 травня 2023 року № 659-п та направлень від 08 травня 2023 року № 953 і № 952, виданих ГУ ДПС

у Запорізькій області, з 09 травня 2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1 Фахівці

ГУ ДПС у Запорізькій області 09 травня 2023 року здійснили вихід за податковою адресою платника:

АДРЕСА_1 . За вказаною адресою розташований багатоповерховий будинок. На тривалі дзвінки в домофон та безпосередньо до квартири ніхто не відповів.

Заявник склав акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку

з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від

10 травня 2023 року № 479/08-01-24-06/ НОМЕР_1 . Другий примірник акта направлено ППФО ОСОБА_1 за податковою адресою.

Також на адресу ППФО ОСОБА_1 направлено запит від 08 травня 2023 року

№ 17640/6/08-01-24-06-03 про надання інформації та документального підтвердження. Запитувана інформація надана не була.

10 травня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направило запит

№ 4002/5/08-01-24-06-03 до Головного управління національної поліції

у Запорізькій області (далі - ГУ НП у Запорізькій області) про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою.

Відповідно до інформаційних даних АІС «Податковий блок» платник податків - фізична особа ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовував банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий

в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»).

Посилаючись на те, що станом на дату подання заяви неможливо розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства,

ГУ ДПС у Запорізькій області просило зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю, щодо ОСОБА_1 шляхом надання у паперовому або електронному вигляді інформації за період часу

з 01 січня 2017 року до 09 січня 2020 року про рух коштів на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , із зазначенням контрагентів, дат проведення операцій, сум та призначень платежів, найменувань, кодів ЄДРПОУ.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня

2024 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що в матеріалах справи немає доказів того, що ГУ ДПС у Запорізькій області направляло копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку у передбачений чинним законодавством спосіб. Заявник не надав достатніх доказів про вчинення всіх необхідних дій, для встановлення місцезнаходження платника податків. Наявні в матеріалах справи запити ГУ ДПС у Запорізькій області - до ГУ НП

у Запорізькій області № 4002/5/08-01-24-06 про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою та до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 17914/6/08-01-24-06-03 - без відповідей на них не свідчать про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою. За таких обставин суд вважав, що ГУ ДПС у Запорізькій області не вжило передбачених законодавством способів реагування щодо ОСОБА_1 та не надало доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

29 травня 2024 року представник ГУ ДПС у Запорізькій області -

Стародумова А. С. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій,

з урахуванням уточненої редакції, просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року і ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що позапланова перевірка є таким способом податкового контролю, який не передбачається у плані графіку та проводиться без попереднього повідомлення платника податків. ПК України не перебачено направлення копії наказу та направлення на проведення виїзної перевірки. Поштові направлення, адресовані ППФО ОСОБА_1 , були повернені на адресу

ГУ ДПС у Запорізькій області з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відсутність платника за місцем реєстрації.

Підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме посилається на необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24 квітня 2023 року

у справі № 758/6507/18 (провадження № 61-10185св22) (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Печерського районного суду м. Києва.

31 липня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволенняз таких підстав.

Короткий зміст фактичних обставин справи

З 06 червня 2018 року до 09 січня 2020 року ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою:

АДРЕСА_1 .

На підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 05 травня 2023 року № 659-п та направлень від 08 травня 2023 року № 953 і № 952, з 09 травня 2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 05 травня 2023 року № 659-п призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки

ОСОБА_1 з 09 травня 2023 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 06 червня 2018 року до 09 січня 2020 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

09 травня 2023 року фахівці ГУ ДПС у Запорізькій області здійснили вихід за податковою адресою ОСОБА_1 , проте за вказаною адресою його місцезнаходження не встановлено.

10 травня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області склало акт

№ 479/08-01-24-06/ про неможливість проведення перевірки

у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою. Другий примірник акта було направлено ППФО ОСОБА_1 за податковою адресою.

Для встановлення місцезнаходження платника податків ГУ ДПС у Запорізькій області направило запит № 4002/5/08-01-24-06 до ГУ НП у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою.

10 травня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направило запит

№ 17914/6/08-01-24-06-03 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_1 .

Також на адресу ОСОБА_1 направлено запит від 08 травня 2023 року

№ 17640/6/08-01-24-06-03 про надання інформації та документального підтвердження, що пов`язані з предметом перевірки.

Згідно з даними АІС «Податковий блок» ППФО ОСОБА_1 для проведення розрахункових операцій використовував банківський рахунок в АТ КБ «ПриватБанк».

Мотиви, якими керується Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону відповідають.

Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно

у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк

є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків

у Національному банку України.

Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю,

є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках

у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях,

у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно

у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У пункті 73.3 статті 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до статті 348 ЦПК України в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав

і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову

у задоволенні заяви.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі,

в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Отже, у разі якщо підставою звернення до суду, зокрема органу державної податкової служби, із заявою про розкриття банківської таємниці є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів того, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У цій справі суди встановили і не спростовано матеріалами справи, що ГУ ДПС

у Запорізькій області не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вибув із податкової адреси, та щодо неможливості вручення йому повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки.

Зміст акта від 10 травня 2023 року № 479/08-01-24-06/ про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особиОСОБА_1 свідчить лише про разовий вихід ГУ ДПС

у Запорізькій області за податковою адресою платника податків.

До матеріалів справи не додано доказів направлення засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації ОСОБА_1 повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки та відомостей, отриманих за результатом звернення ГУ ДПС у Запорізькій області до ГУ НП у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що підставою для задоволення заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, мають бути обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами (зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з наданням відповідних доказів того, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо).

Враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що заявник не надав суду доказів вжиття всіх передбачених ПК України заходів для вручення/направлення документів, необхідних для проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, які правильно застосували до правовідносин норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та дійшли обґрунтованого висновку, що заявник як контролюючий орган не довів існування обставин, за яких перевірка

є неможливою або існує інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, щодо платника податків - фізичної особи

ОСОБА_1 .

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними

у постановах від 24 квітня 2023 року у справі № 758/6507/18 (провадження

№ 61-10185св22), від 01 квітня 2024 у справі № 761/7731/21 (провадження

№ 61-11055св23) та від 07 червня 2024 року у справі № 758/7617/23 (провадження № 61-3301св24).

Колегія суддів не встановила підстав для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у справі № 758/6507/18 (провадження № 61-10185св22), як того просив заявник.

Посилання заявника на те, що поштове відправлення, яке було направлено на поштову адресу ОСОБА_1 було повернено на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області «у зв`язку з закінченням терміну зберігання», що безпосередньо свідчить про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою, колегія суддів відхиляє, оскільки повернення поштового відправлення з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання» безумовно не свідчить про відсутність ОСОБА_1 за зареєстрованою податковою адресою.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів щодо встановлених обставин справи та необхідності переоцінки доказів. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби

у Запорізькій областізалишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська