Справа № 184/2038/24
Номер провадження 2/184/383/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа «Універсал Сервіс 94» «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації з зазначеної квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.1981 року вона уклала шлюб з відповідачем. 06.06.2007 року шлюб між ними було розірвано. Вона та відповідач по цей час зареєстровані в кімнаті АДРЕСА_2 . На даний час вона сама постійно мешкає в даній кімнаті. В лютому 2000 року відповідач, забравши свої речі, віддав їй ключі від кімнати, покинув гуртожиток і став проживати за новим місцем проживання, де саме, їй невідомо. З 2000 року і по теперішній час відповідач не бере будь-якої участі у сплаті комунальних платежів, які нараховуються у зв`язку з його реєстрацією і це постійно вона робить за свої особисті кошти. Оскільки відповідач не має наміру добровільно знятися з реєстрації, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Третя особа - «Універсал Сервіс 94» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Факт вибуття відповідача на інше постійне місце проживання підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши позивача, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено в судовому засіданні, 22 серпня 1981 року між позивачкою та відповідачем Покровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №36 (а.с.8).

06 червня 2007 року шлюб між ОСОБА_2 ем та ОСОБА_1 ою розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №1911 від 23.09.2024 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області, за адресою - АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а (а.с.10).

Згідно Акту про не проживання особи від 24.09.2024 року, зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з лютого 2000 року не мешкає за вказаною адресою, а мешкає за межами міста (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 а зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис №144.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені законом.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

На підтвердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №161/20415/19: підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Як зазначає у своєму позові позивач їй необхідно позбавити відповідача права користування житловим приміщенням для зняття з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації з зазначеної квартири.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа «Універсал Сервіс 94» «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстрації з зазначеної квартири.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.05.2025 року.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш