Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1779/25
Номер провадження2/711/1193/25
РІШЕННЯ
08 травня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача адвоката Ракоїд Л.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Шахова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
04 березня 2025 ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ракоїд Л.В., звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подання позову і до досягнення повноліття дитини.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 10.08.2019 між сторонами у справі було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1264.
Перебуваючи у шлюбі, у сторін в справі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем як їх матір`ю та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні.
Наразі до Придніпровського районного суду м. Черкаси подана заява про розірвання шлюбу.
Не зважаючи на те, що наразі триває розірвання шлюбу між сторонами, проте означена обставина не впливає на обсяг прав дітей і не звільняє від обов`язків щодо них, зокрема, відповідача як їх батька.
Підсумовуючи викладене, позивач зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, донька ОСОБА_5 відвідує дитячий садочок, окрім того обидві дитини потребують матеріального забезпечення та проживання, харчування, оздоровлення та купівлю навчальних матеріалів та оплату комунальних послуг.
Оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, не має будь-яких вад або проблем зі здоров`ям, не має працездатних осіб на утриманні, наразі має постійне місце роботи в Збройних Силах України, а відповідно має стабільний дохід, тому позивач вважає, що стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідним і достатнім у конкретній ситуації.
Також позивач просить суд стягнути із відповідача витрати на правову допомогу згідно розрахунку.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання по суті о 10 год 00 хв 07 квітня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2025 року розгляд справи відкладений до 08 год 30 хв 08 травня 2025 року.
Обгрунтовуючи заперечення проти задоволення позовної заяви в означеній частині представник відповідача у відзиві зазначає, що 10.08.2019 між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 10.08.2019 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що було складено відповідний актовий запис за № 1264.
Від вказаного шлюбу народилось дві дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До осені 2024 року між подружжям не було жодних намірів припиняти шлюб. Подружнє життя складалося непогано, будувались плани на майбутнє, виховувались діти. Все змінилось після того як ОСОБА_1 , у червні місяці 2024 року, був мобілізований до лав Збройних Сил України.
З цього часу сімейні відносини між подружжям поступово почали погіршуватись.
З січня місяця 2025 року між подружжям шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, оскільки позивач повідомила, що має намір розірвати шлюб.
Оскільки з січня місяця 2025 року шлюбно-сімейні відносини було припинено, то між сторонами було досягнуто домовленості, що відповідач з січня місяця 2025 року буде сплачувати на рахунок позивача грошові кошти на утримання дітей (аліменти).
Як стверджує сторона позивача у відзиві на позовну заяву, за період часу, починаючи з січня місяця 2025 року до квітня місяця 2025 року включно (за чотири місяці), відповідачем, на виконання вищевказаної домовленості, було перераховано на користь позивача грошові кошти в розмірі 63 550,00 грн.
У зв`язку із викладеним, представник відповідача адвокат Шахов О.М. у відзиві на позовну заяву робить висновок, що твердження позивача про те, що діти знаходяться на повному матеріальному забезпеченні матері не відповідає дійсності, а відповідно з такою обставиною не погоджується відповідач ОСОБА_1 , більше того така обставина спростовується наведеними вище і доданими до відзиву доказами (платіжними інструкціями).
З огляду на викладені заперечення проти частини позовних вимог, які стороною відповідача не визнаються, у відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідач вважає, що ним як батьком дітей виконаний обов`язок щодо їх утримання (матеріального забезпечення) до квітня місяця 2025 року включно, а тому, враховуючи дату судового засідання (08.05.2025) та можливого ухвалення судом рішення по даній справі, вважає, що аліменти, у визначеному позивачем розмірі, підлягають до стягнення з відповідача, починаючи з травня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття.
Також у відзиві на позовну заяву, сторона відповідача заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., оскільки вважає їх неспівмірними складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з підготовки позовної заяви від 03.03.2025, а тому такий розмір має бути зменшений судом, якщо суд знайде підстави для розподілу таких витрат між сторонами.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ракоїд Л.В., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені у мотивувальній частині позовної заяви. Крім того, у судовому засіданні визнала ту обставину, що відповідач добровільно допомагає позивачу у фінансовому забезпеченні утримання малолітніх дітей. До переходу суду до стадії ухвалення судового рішення, зробила заяву про те, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані суду у строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шахов О.М. у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просили суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме: розмір аліментів визначити на рівні 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але змінити час, з якого аліменти підлягають стягненню, визначивши початок строку сплати аліментів травень 2025 року, замість дня подачі позовної заяви. Крім того, адвокат Шахов О.М. висловив думку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 1500 грн.
Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 10.08.2019 між сторонами у справі був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1264.
Цей юридичний факт визнається учасниками справи у перших заявах по суті справи, а тому не підлягає доказуванню згідно положень, передбачених ч.1 ст.82 ЦПК України.
Із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , що видане 17.12.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та серії НОМЕР_2 , що видане 09.11.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13,14).
Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
З аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що Сімейним кодексом України на законодавчому рівні закріплений принцип рівності прав та обов`язків батьків, а відповідно брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, а не лише той з батьків з ким проживає дитина.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З аналізу положень ст. 181, 183, 184 СК України суд робить висновок, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Водночас спосіб стягнення аліментів судом визначається виключно за заявою одержувача аліментів, тобто у конкретному випадку позивача.
Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 того ж Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є особою працездатного віку та має можливість надавати матеріальну допомогу, а малолітні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вочевидь потребують такої допомоги зі сторони батька.
Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні двох малолітніх дітей, взаємний обов`язок батьків щодо їх утримання, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 та малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину,щомісячно.
Також суд, визначаючи таку частку заробітку (доходу) відповідача, зважає на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідно до яких, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Оскільки, відповідач, керуючись процесуальним правом, передбаченим п. 1 ч.2 ст.49 ЦПК України, у відзиві на позовну заяву як першій заяві по суті справи, визнав частину позовних вимог позивача, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню із нього на утримання двох малолітніх дітей, беручи до уваги, що таке визнання частини позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про прийняття визнання відповідачем позову в означеній частині.
Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд звертає увагу учасників справи, що означеною нормою матеріального права безальтернативно визначений початок сплати аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, диспозиція ч.1 ст.191 СК України не містить підстав для визначення часу, з якого присуджуються аліменти за рішенням суду, в залежності від добровільної сплати аліментів відповідачем на користь позивача після подачі останнім позовної заяви до суду.
З огляду на положення диспозиції ч.1 ст.191 СК України, суд дійшов висновку, що заперечення сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо часу, з якого підлягають стягненню аліменти за рішенням суду, тобто з травня 2025 року, є помилковими, а тому відхиляються судом.
Проте до компетенції суду, що розглядає цивільну справу про стягнення аліментів, не належить зарахування тих чи інших платежів, що були сплачені відповідачем на користь позивача у час, коли суд здійснював розгляд такої цивільної справи, навіть за умови, що у платіжних документах про перерахунок коштів міститься відповідне призначення платежу, а тим більше визначати початок стягнення аліментів з дня чи ухвалення судового рішення, чи набрання ним законної сили.
У зв`язку із означеними положеннями матеріального права, аліменти із відповідача слід стягувати, починаючи із 04 березня 2025 року, тобто від дня пред`явлення ОСОБА_2 позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Питання витрат на оплату судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1211 грн 20 коп судового збору.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь держави суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Питання розподілу витрат позивача на надання професійної правничої допомоги суд не здійснює, оскільки представником позивача, до часу переходу до стадії ухвалення судового рішення, зроблена заява про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Вказані обставини є процесуальною перешкодою у розподілі витрат позивача на надання професійної правничої допомоги безпосередньо цим судовим рішенням.
Керуючись ст. 141, 150, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. 13, 49, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 04 березня 2025 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, до негайного виконання
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 12 травня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий: О. В. Петренко