Справа № 638/72/22
Провадження № 2/638/542/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання боргового зобов`язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.12.2021 року поштовим засобом зв`язку звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та згідно прохальної частини позову просить суд: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , нежитлові приміщення першого поверху № 129-1-:-129-4 в літ. «А-5», загальною площею 65,2 квадратних метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху № 129-1-:-129-4 в літ. «А-5», загальною площею 65,2 квадратних метри, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2022 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2022 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження в повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання боргового зобов`язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя прийнято до провадження та об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання боргового зобов`язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

29.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Вікторовича надійшла заява про відмову від позову про поділ спільного майна подружжя та закриття провадження у справі, наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України позивачу роз`яснені і зрозумілі.

29.04.2025 року від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Субочева Сергія Юрійовича через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про відмову від позову про визнання боргового зобов`язання спільним борговим зобов`язанням подружжя та закриття провадження у справі, наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України зрозумілі. Також представником зазначено, що 24.04.2025 року між сторонами знайдено умови для примирення та врегулювання спірних питань щодо предметів спору у даній цивільній справі, що в тому числі підтверджується нотаріально засвідченою заявою від позивача за первісним позовом.

Також від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Субочева Сергія Юрійовича до суду надано заяву з проханням провести судове засідання за його відсутності, заяву про відмову від зустрічного позову підтримує, просить задовольнити, а провадження у справі закрити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Ознайомившись із поданими заявами, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Так, за приписами частини 1 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалює закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника (частина 1 статті 58 ЦПК України).

Згідно з частиною 1, 2 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Cудом перевірено повноваження представників сторін та не встановлено наявності обмежень щодо права на відмову від позову.

Таким чином, вирішуючи питання щодо прийняття відмови позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом від позову та закриття провадження по справі, суд приймає до уваги вільне волевиявлення сторони позивача щодо цього, відповідність заяви вимогам законодавства, повне розуміння передбачених законодавством наслідків таких дій, та вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви, яка ґрунтується на законі та не порушує будь-яких прав та інтересів, не має. Сторона позивача вільно розпорядилась предметом спору і процесу саме таким способом, що унеможливлює подальший розгляд справи за суттю позовних вимог, дії сторін не суперечать закону та не порушують чиї - не будь права, свободи або інтереси, право сторін на відмову від цивільного позову передбачене статтею 49, 206 ЦПК України, причин для відмови у задоволенні заяви суд не вбачає.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з частиною 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Керуючись статтями 206, 255, 256, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від позову прийняти.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрити.

Відмову позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 прийняти.

Провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання боргового зобов`язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя: