ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4778/25 Справа № 2-5325/10 Суддя у 1-й інстанції - Грона Д. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-5325/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.06.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області було ухвалено рішення у цій справі, яким позов було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-5325/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник надала відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції МЮУ від 26.11.2024 з якого вбачається, що підставою для розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі № 2-5325/10 від 07.06.2010. Проте будь-яких паперових копій первинних документів Східне Міжрегіональне управління юстиції МЮУ надати не може, у зв`язку з тим, що вони залишились на тимчасово окупованій території Донецької області.

Розпорядженням Голови Верховного суду № 1/0/9/0-22 від 06.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» Ленінському районному суду м. Дніпропетровська була визначена територіальна підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

З листа Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2024 № 01-22/405/2024 вбачається, що станом на 07.12.2024 матеріали судової справи № 2-5325/10 як і інших судових справ, які знаходяться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області не вивезені із зони бойових дій та не передані до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні рішення по цивільній справі № 2-5325/10.

Автоматизована система документообігу суду КП «Д-3» працює в загальних судах з 01.01.2011, отже в ній також відсутні документи у справі № 2-5325/10.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки зібраних матеріалів не достатньо для точного відновлення втраченого судового провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

За приписами частини першої статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 489 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За змістом статті 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

За змістом розділу десятого «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно листа Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2024 № 01-22/405/2024 вбачається, що станом на 07.12.2024 матеріали судової справи № 2-5325/10 як і інших судових справ, які знаходяться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області не вивезені із зони бойових дій та не передані до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні рішення по цивільній справі № 2-5325/10.

Автоматизована система документообігу суду КП «Д-3» працює в загальних судах з 01.01.2011, отже в ній також відсутні документи у справі № 2-5325/10.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відновленні втраченого судового провадження, посилаючись на відсутність будь-яких документальних доказів чи будь-яких інших належних та допустимих матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження.

Апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про невжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів для відновлення втраченого судового провадження.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб апелянт надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, то згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року про відмову у відновленні втраченого судового провадження залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 07 травня 2025 року.

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: