Єдиний унікальний номер 341/294/25
Номер провадження 2/341/329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Аннишина С.І.,

за участю

секретаря судового засідання Рарик В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галич в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на першому курсі денної форми навчання факультету іноземної філології Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка. Вартість навчання становить 26300, 00 гривень за рік. Оскільки, син навчається на денній формі навчання, то не має змоги працевлаштуватися та перебуває на повному її утриманні. Одна самостійно утримувати сина вона не має змоги. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу для сина, оскільки є працездатним.

З цих підстав, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання сином, до досягнення ним 23 років.

Суд ухвалою від 20 лютого 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання.

12 березня 2025 року на поштову адресу суду від представника відповідача адвоката Бойчук Н.В. надійшов відзив на позов. У відзиві просила відмовити у стягненні аліментів в поновному обсязі, посилаючись на наступні обставини.

Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі;4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу:

Вказує, що дохід відповідача за грудень 2024 року склав 18785,76 гривень. Будь-якого іншого доходу він не отримує. Також не придбавав нерухомого чи рухомого майна, особливих цінностей. Разом з тим, відповідач проживає однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , яка безробітна та її сином ОСОБА_6 , 2009 року народження, вони перебувають на його утриманні. Також у нього є неповнолітня дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/5 частки усіх видів його доходу. Крім того, у відповідача є батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вже пенсійного віку, знаходиться на обліку у сімейного лікаря з діагнозами за рядом медичниих захворювань.

Вважає, що ОСОБА_1 самостійно прийняла рішення щодо подальшого навчання сина, маючи можливість здійснити таку оплату. При цьому, не враховувала ні фінансових можливостей ОСОБА_3 , ні будь-яких його життєвих обставин.

Хоча в позовній заяві зазначено, що є витрати на утримання гуртожитку, придбання навчально-методичних посібників, підручників, до неї не долучено будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у сина потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на зазначене).

Більш того, просить врахувати, що син ОСОБА_4 не бажає підтримувати будь-яких стосунків з батьком ОСОБА_3 , та ще з 2007 року відповідач фактично був позбавлений можливості брати будь-яку участь у спілкуванні та вихованні дитини.

24 березня 2025 року судом отримано відповідь на відзив, у якому позивачка зазначила, що також здійснює утримання хворої матері, отримує невисоку заробітню плату (посадовий оклад становить 13 380,00 грн,), також здійснює утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Син ОСОБА_4 , постійно хворіє та має ряд хронічних захворювань. Вважає, що утримувати безробітну цивільну дружину із її сином у відповідача немає обов`язку, оскільки вона повинна працювати, а в дитини є свої батьки. Просить врахувати ті обставини, що син закінчив школу з золотою медаллю, є розумним та талановитим хлопцем, а тому для його майбутнього дуже важливо продовжувати навчатися. Просить позов задоволити в повному обсязі.

02 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Бойчук Н.В. скерувала заяву (заперечення), просить суд врахувати те, що згідно нормами Сімейного кодексу України, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 є однією сім`єю. Цивільна дружина взагалі не має доходів, її безробіття має об?єктивні причини, а батько сина ОСОБА_6 не надає і фактично не може надати йому взагалі ніякого утримання, і по відношенню до цих осіб як членів своєї сім?ї у ОСОБА_3 є моральні та матеріальні обов?язки. Те, що у позивача ОСОБА_1 теж є малолітній син та матір, яка хворіє, то ці обставини не є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Просить в позові відмовити в повному обсязі.

17 квітня 2025 року представник позивача адвокат Свирида Г.С. подала клопотання, в якому просила долучити до матеріалів справи копії квитанцій про оплату вартості 1 курсу навчання ОСОБА_4 та інформацію щодо вартості проїзду з міста Бурштина до міста Кам янець Подільський.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило

В судовому засіданні 02.05.2025 позивачка позов підтримала, пояснила, що відповідач фактично з моменту народження сина не цікавився дитиною, періодично навідував їх до досягнення нею 3 років. Син ОСОБА_10 з моменту народження мав постійні проблеми із здоров`ям, однак батька це не цікавило як тоді, так і тепер. Зауважила, що відповідач має достатній дохід та можливості, щоб сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Свирида Г.С. підтримала позовні вимоги, зазначила, що для забезпечення нормального навчального процесу також існує необхідність у придбанні нового телефону та ноутбуку, однак на даний час позивачка не має змоги цього зробити у зв`язку з відсутністю коштів.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, який, розірвано 10 березня 2010 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом дрежавної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області 23.11. 2011).

За період шлюбних відносин у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Бурштинської міської ради 06.02.2007).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 досяг повноліття. Тобто є особою, яка досягла віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років..

Згідно з договором про надання платної освітньої послуги №6-АС від 16.08.2024, ОСОБА_4 навчається у Кам`янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання 105 200 грн 00 копійок, що за кожен рік навчання становить 26 300 грн 00 копійок.

Довідкою №10/25 від 30.01.2025, виданою Кам`янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка підтверджується, що ОСОБА_4 є студентом факультету іноземної філології Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка. Дата вступу 01.09.2024, дата закінчення навчання 30.06.2028.

ОСОБА_1 двічі здійснила платіж на суму 13 150, 000 грн, призначення якого «оплата за навчання студента ОСОБА_4 , факультет іноземна філологія, середня освіта англійська мова та зарубіжна література, 1 курс, денна форма навчання» (копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №99 від 19.08.2024 та копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №563 від 17.01.2025).

Згідно з відкритою інформацією з мережі Інтернет, вартість квитків на автобус Івано-Франківськ Кам`янець-Подільський коливається від 367, 00 грн до 558,00 грн. Вартість квитків за маршрутом Бурштин Івано-Франківськ - 80.00 грн.

Відповідно до довідки про доходи від 30.12.2024 №208-107-ЗП, ОСОБА_11 працює у відокремленому підрозділі «Бурштинська теплова електрична станція акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», її посадовий оклад 13 380,00 грн.

ОСОБА_11 є також матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відвідує Бурштинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №2 «Берізка» (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 12.06.2020, довідка №24/17.03.2025).

На підставі довідки про доходи від 25.02.2025 №42-107-3п встановлено, що ОСОБА_3 працює у відокремленому підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» із посадовим окладом 19 250, 00 грн.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 25.02.2025 №02.1-23/60 ОСОБА_3 проживає з цивільною дружиною ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 у справі №341/1240/21. з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно.

За кредитними зобов`язаннями у ОСОБА_3 перед банківською установою є заборгованість в сумі 30 862, 95 грн., заборгованість за спожитий природний газ в сумі 6 477, 94 грн.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Сімейного кодексу України (СК України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Зазначена правова позиція висловлена також у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Така правова позиція висвітлена в Постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.12 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Відтак із системного аналізу вказаних норм випливає, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню такі обставини як потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Одночасно, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Як встановлено судом, ОСОБА_12 продовжує навчання на денній формі, що перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

В свою чергу. відповідач є працездатною особою та має постійний заробіток, а отже зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, що, на думку суду, свідчить про правомірність вимог позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним 23-річного віку.

Разом з тим, на підставі статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має офіційну роботу та стабільний заробіток, отже, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Разом з тим, він сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої доньки у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, визначені рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області суду від 02.12.2021 у справі №341/1240/21.

Твердження відповідача про те, що він здійснює утримання батька та надає йому кошти на лікування, може свідчити про те, що він піклується про батька, допомагає йому матеріально, тим самим виконує свій обов`язок. Обов`язок допомагати своїм батькам грунтується не лише на правовій нормі СК України, а є моральним обов`язком кожного повнолітнього сина чи доньки. Допомога батьку, який є особою пенсійного віку та отримує пенсію за віком, не є підставою для звільнення відповідача від надання матеріальної допомоги своєму сину, який навчається. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про його участь в утриманні батька (купівля ліків, продуктів тощо).

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться: цивільна дружина та її неповнолітній син суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що вказані особи перебувають на його утриманні.

Таким чином, з урахуванням доданих відповідачем доказів про його доходи, беручи до уваги відрахування із заробітної плати, які здійснюються за рішенням суду на утримання неповнолітньої дочки відповідача, а також вартість навчання ОСОБА_12 , яка становить 26 300 гривень за 1 рік, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, які позивач просить стягувати, є завищеними.

Також суд враховує, що позивачка не надала суду детальний розрахунок потреб коштів на утримання дитини під час її навчання, окрім договору, що підтверджує вартість навчання, та платіжних квитанцій, які свідчать про оплату першого року навчання. При цьому саме факт такого навчання та витрати, пов`язані з ним, на думку суду, є підставою для утримання та надання батьками матеріальної допомоги дитині, яка досягла повноліття.

Таким чином, виходячи з засад розумності та справедливості, інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, інші доводи сторін, які надані у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, враховуючи, що позивачка звернувся до суду 18 лютого 2025 року, то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом, тобто з 18 лютого 2025року.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Свиридою Г.С. в інтересах позивача ОСОБА_1 надано: ордер на надання правничої допомоги від 21.03.2025; договір про надання правової допомоги від 19.03.2025, квитанцію від 19.03.2025 на суму 4000,00 гривень.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме в розмірі 1/6 частки, стягненню підлягає 2500,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивачка при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

З огляду на це, суд вважає необхідним з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України 02.05.2025 у судовому засідання оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення, зазначено, що повний текст рішення буде складено 06.05.2025. Однак у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді з 06.05.2025 до 08.05.2025 повний тест рішення складено 09.05.2025.

На підставі наведеного, та керуючись статтями 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, 280-283 ЦПК України, статтями 182, 191, 199 - 201 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 лютого 2025 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 травня 2025 року.

СуддяСвятослав АННИШИН