Справа № 490/2374/25
н/п 2-о/490/170/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Центральний відділ міста Миколаєва УДМС в Миколаївській області, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою судді від 28.04.2025 року дана заява залишена без руху та надано заявниці п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції, а саме: заявниці необхідно уточнити вимоги заяви, вказавши чи не є в даному випадку оскарження дій міграційної служби, а саме її відмови у оформленні паспорта громадянина України при наявності свідоцтва про народження, а також надати відмову органу міграційної служби у відмові видачі паспорта громадянина України.

07.05.2025 року на адресу суду, через систему «Електронний суд» від представниці ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко І.А. надійшла заява про усунення недоліків, в якій просила:

1. Визнати відмову №Г-30/6/4813-24/4813/26-24 Центрального відділу міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області у видачі паспорту громадянина України замість втраченого паспорту громадянина СРСР зразка 1974 року вiд 07.05.2024 за наявності свідоцтва про народження протиправною.

2. Визнати Центральний відділ міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області - Відповідачем у вказаній справі.

3. Надати Відповідачу строк для подання відзиву і надання суду своєї правової позиції. "

Разом з тим, вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху від 28.04.2025 року в повному обсязі так заявницею і не виконано, оскільки відмова №Г-30/6/4813-24/4813/26-24, на яку посилається заявниця по суті є роз`ясненням процедури встановлення та оформлення належності до громадянства України.

Крім того, ухвалою судді від 28.04.2025 року заява залишена без руху та надано заявниці п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції, що представником заявниці не було зроблено.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права); застосувати аналогію закону.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, повернення заяви жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Враховуючи вищевикладене, повернення заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права заявниці на повторне звернення до суду із заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Центральний відділ міста Миколаєва УДМС в Миколаївській області повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до безпосередньо Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня складення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова