Справа № 510/166/25
Провадження № 2/510/1241/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.25 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія перекладу свідоцтва про народження відповідачки; копія архівного витягу з запису акту про шлюб ОСОБА_4 із ОСОБА_5 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2022р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 ; копія витягу від 13.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,2273 га із кадастровим номером :02:001:0311, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 06.01.2025р.; копія витягу від 13.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 1,65 га із кадастровим номером :01:001:0201, розташовану на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія витягу від 13.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,52 га із кадастровим номером :01:005:0176, розташовану на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;копія державного акту серії ОД №060123 від 19.01.2005р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 2,17 га із кадастровими номерами :01:001:0200, :01:005:0175, розташовані на території Орлівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2025р.; копія заповіту ОСОБА_3 від 23.04.2015р., оформленого на ім`я ОСОБА_6 ; копія довідки старости Орлівського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 06.01.2025р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день її смерті; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 29.04.2025р.; заява ОСОБА_6 від 01.02.2024р. про відмову від спадщини після смерті матері; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 28.04.2025р. (дата заведення спадкової справи 18.03.2024р.).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі протягом тривалого час спільно мешкала із нині померлою ОСОБА_3 , відповідачка є донькою померлої.

За життя ОСОБА_3 належало наступне майно:

житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , - на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2022р.;

земельна ділянка площею 0,2273 га із кадастровим номером :02:001:0311, розташована по АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2022р.;

земельна ділянка площею 1,65 га із кадастровим номером :01:001:0201, розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,- на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2022р.;

земельна ділянка площею 0,52 га із кадастровим номером :01:005:0176, розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2022р.;

земельні ділянки загальною площею 2,17 га із кадастровими номерами :01:001:0200, :01:005:0175, розташовані на території Орлівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ОД №060123 від 19.01.2005р. на право власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_3 розпорядилась належним їй майном, 23.04.2015р. склала заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищезазначене майно (на житловий будинок та земельні ділянки). Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 була її донька ОСОБА_6 , однак вона спадщину не прийняла, 01.02.2024р. подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 . Отже, спадкування після смерті ОСОБА_3 відбувається за законом, позивачка спадкоємиця четвертої черги.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, проте вона прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки спільно мешкала із спадкодавицею в останні роки її життя і на момент її смерті. Факт спільного мешкання позивачки із ОСОБА_3 підтверджується довідкою старости Орлівського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 06.01.2025р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день її смерті.

Бажаючи оформити прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса, однак в юридичному оформленні прийняття спадщини їй було відмовлено, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2025р.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем та неналежним оформленням права власності на житловий будинок.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_3 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла, відмовилась від неї та на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 у справі є спадкоємицею четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України). Вона останні роки життя доглядала за ОСОБА_3 , мешкала із нею за її адресою, вела спільно господарство та доглядала за домоволодінням. На час смерті ОСОБА_3 позивачка мешкала разом із нею.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті ОСОБА_3 у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігає копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки та житловий будинок, розпоряджується щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом (як спадкоємець четвертої черги) в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті ОСОБА_3 , із якою більше п`яти років спільно мешкала до її смерті та продовжує мешкати у спадковому будинку та володіти спадковим майном після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1226, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2273 га із кадастровим номером :02:001:0311, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

земельну ділянку площею 1,65 га із кадастровим номером :01:001:0201, розташовану на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 0,52 га із кадастровим номером :01:005:0176, розташовану на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельні ділянки загальною площею 2,17 га із кадастровими номерами :01:001:0200, :01:005:0175, розташовані на території Орлівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ОД №060123 від 19.01.2005р. на право власності на земельну ділянку,

що належали ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК