Справа № 466/4445/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Бешоти Х. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

23 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Гачак Іван Осипович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 познайомилися в травні 2013 року, почали зустрічатися, а з січня 2015 року почали спільно проживати, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки в цьому не було потреби. За час спільного проживання та до самої смерті вони були справжньою сім`єю, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, всі свята проводили в колі рідних та друзів, про що свідчать спільні фотографії за різні періоди часу починаючи 2013 закінчуючи 2023 роком.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дитина ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 до їхнього сина ( ОСОБА_4 ) ставився як до сина, вони спілкувалися, проводили час разом, він купував деякі речі. Називали один одного, як батько та син.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 розумів, що обов`язок по забезпеченню сім`ї покладався виключно на нього, бо вона ОСОБА_1 працювати не могла тому, що виховувала дитину. Він заробляв тим, що виконував ремонтні роботи у квартирах. Робив все, щоб у них було все необхідне для життя. Але і у нього бували невдачі. Тому іноді їм було дуже важко фінансово. Тим не менше вони прожили разом, однією сім`єю 9 років, до кінця вересня 2023 року, поки він не пішов на службу в Збройні Сили України. Після того вони вже не бачились, але спілкувалися за допомогою месенджерів. Однак, 15.01.2024 вона від представників ІНФОРМАЦІЯ_5 отримала повідомлення про те, що орієнтовно в 10:00 год. ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловік під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Нью-Йорк, Донецької області щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету нашої Держави cyвepнітету отримав поранення не сумісні із життям.

Але, через трагічну загибель її чоловіка, вона не може добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його, як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що змушена звернутися до суду із заявою про визнання батьківства.

31.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Матяшука В. К. у яких вважає, що обґрунтування заяви є недостатнім, належних доказів для визнання загиблого батьком дитини заявниці у судовому порядку немає. Зазначає, що як вбачається із норм ст.ст. 125, 126 Сімейного кодексу України заявниця мала право та можливість вказати батьком дитини померлого в даний час ОСОБА_3 , подавши свою та його заяву про це встановленим порядком, проте вони не зробили цього з незрозумілих причин. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Проте, з часу народження дитини, ні заявниця, ні ОСОБА_3 із заявами внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме про походження дитини від батька відповідно до ст.ст. 126, 134 Сімейного кодексу України, не звертались. Відтак, заявницею не обґрунтовано належним чином і взагалі невідомо чому саме не було подано заяви про батьківство, а також з яких причин з дати народження доньки не було замінено свідоцтво про народження дитини і не вказано в ньому справжнього батька.

Представником заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) письмових пояснень щодо заяви подано не було.

Представником заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 письмових пояснень щодо заяви подано не було.

Представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області письмових пояснень щодо заяви подано не було.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу у судовий розгляд.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (79040, м. Львів, вул. Збиральна, 24). На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2024 поновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2024 року призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпровської обласної ради (49005, м. Дніпро, пл. Соборна, 14). На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 березня 2025 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 березня 2025 року залучено до участі у справі заінтересовану особу Міністерство оборони України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року залучено до участі у справі заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_1 та заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просили заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Бешота Х. М. при вирішенні даної заяви поклалася на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи без присутності представника відділу.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 січня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №101к/62с від ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 загинув під час бойових дій, причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 грудня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Львові. В графі мати зазначено ОСОБА_1 , у графі батька ОСОБА_5 .

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 познайомилися в травні 2013 року, почали зустрічатися, а з січня 2015 року почали спільно проживати, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вести спільне господарство.

Відповідно до сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що орієнтовно в 10:00 год. ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік заявника ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Нью-Йорк, Донецької області щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету нашої Держави cyвepнітету отримав поранення не сумісні із життям.

Згідно висновку експерта №18-МГ ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» МОЗ України встановлено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематиринського) походження, які б не виявилися у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998%.

Оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у шлюбі, запис про батька ОСОБА_3 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СКУ, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними участині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй оформити пенсію на сина у зв`язку із втратою годувальника та отримати передбачені законодавством пільги.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 №1044 від 15 грудня 2015 року, складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції а саме: у відомостях про батька вказати « ОСОБА_3 , громадянин України» та видати нове свідоцтво про народження змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_6 ».

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження особи.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 12.05.2025 року.

Суддя П. Т. Едер