Справа № 510/349/25
Провадження № 2/510/1316/25

У Х В А Л А

12.05.25 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглянувши

заяву про самовідвід судді Дудник В.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні головуючого судді Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав.

Суддею Ренійського районного суду Одеської області 12.05.2025 року подано заяву про самовідвід.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд, з`ясувавши доводи за заявою про самовідвід судді Дудник В.І., приходить до наступних висновків.

Ст. 36 ЦПК України передбачено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Так, заявляючи самовідвід з розгляду вищевказаної цивільної справи, суддя зазначає, що позивач за пред`явленим позовом - ОСОБА_1 являється працівником Ренійського районного суду Одеської області та виконує свої посадові обов`язки додаткового помічника у складі судді Дудник В.І. Таким чином, певний час головуючий суддя Дудник В.І. та додатковий помічник судді працюють в одному і тому самому складі суду, спілкуються в межах трудової діяльності, мають доброзичливі трудові стосунки, у зв`язку із чим ці обставини виключають участь судді у розгляді справи, виходячи з положень п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, є неприпустимим з огляду на норми суддівської етики та зобов`язують його заявити самовідвід. Крім того, відповідачка у справі ОСОБА_2 раніше також працювала у Ренійському районному судді Одеської області (секретарем судового засідання у складі судді Дудник В.І.).

Виходячи з вищенаведеного, можливо припустити, що суддя Дудник В.І. може бути неупередженим та необ`єктивним при розгляді даної справи.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань судочинства та ухвалення законних та обґрунтованих рішень у судових справах є інститут відводу (самовідводу) судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви (Неупередженість суду (суддів) у контексті практики Європейського суду з прав людини). Свого часу Європейський суд з прав людини встановив, що вимога «неупередженість» має два аспекти. По-перше, суддя повинен бути вільний від особистих упереджень та пристрастей. По-друге, він повинен виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо нього.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді.

Незалежність суддів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення (Висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема, верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини

кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006р. зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується , поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010р. для забезпечення існування неупередженості суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. суд нагадує, що «безсторонність» в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти , що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України встановлено, що за наявності підстав, зазначениху статтях 36-38 ЦПК України Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Аналізуючи мотиви, викладені у заяві про самовідвід, суддя приходить до висновку, що з метою зміцнення високої довіри громадян до суду, висновків Європейського суду з прав людини з цього питання, запобігання безпідставним обвинуваченням на адресу головуючого по справі у нібито необ`єктивності та упередженості при розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що з урахуванням ситуації, що склалась, положень ст. 36 ЦПК України, заяву судді про самовідвід головуючого по справі доцільно задовольнити, а справу передати для розгляду іншому судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39 - 41 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Заяву про самовідвід судді Ренійського районного суду Одеської області Дудник Вячеслава Івановича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Справу передати для перерозподілу іншому судді через канцелярію суду відповідно до вимог ст. 41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вячеслав ДУДНИК