Справа № 718/1036/25
Провадження 2/718/329/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/1036/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним та відповідачкою ОСОБА_2 16.06.2002 року у виконкомі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №05.

Зазначає, що від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Посилається на те, що спільним подружнім життям з відповідачкою вони проживали до 2024 року, після чого подружні відносини вони не поновлювали та ніхто з них не приймав мір до примирення та поновлення сімї.

Вказує, що причиною розпаду їхньої сімї послужила та обставина, що в них часто виникали непорозуміння в сімї, що переростали в сварки в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Він прийшов до переконання, що їхня сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний, шлюб носить формальний характер, а тому бажає розірвати шлюб.

Крім цього зазначає, що згідно нотаріально засвідченого Договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 09.04.2025 року, укладеного між ним та відповідачкою, сторони погодили, що їх малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде проживають разом з ним на його вихованні та утриманні.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 та залишити малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати з ним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, вказавши, що згідна на розірвання шлюбу та залишення дочки на утриманні батька, оскільки має намір виїжджати за кордон на постійне місце проживання та роботи. Просить проводити розгляд справи без її участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб 16.06.2002 року у виконкомі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16.06.2002 року (а.с.6).

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.2012 року (а.с.7).

Згідно Витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13,14).

Відповідно до Довідки №82 від 15.04.2025 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що до складу сімї ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Актом обстеження умов проживання від 22 квітня 2025 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Ліска Н., стверджується, що до складу сімї ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні. Донька ОСОБА_5 має окрему кімнату для навчання. В наявності є продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, чиста постільна білизна, на момент обстеження в будинку було чисто. Між батьком і дітьми дружні стосунки. З дружиною ОСОБА_2 не проживають протягом двох років. (а.с.16).

Згідно Довідки №71 від 02.04.2025 року Мамаївського закладу ЗСО І-ІІІ ступеня вбачається, що ОСОБА_1 бере активну участь у шкільному житті дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 7 В класу Мамаївського ЗЗСО І-ІІІ ступенів (а.с. 17).

Згідно Договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 09.04.2025 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецького району Чернівецької області Беженар А.М., вбачається, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про те, що дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживатиме з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.

З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки.

При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК).

Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Висновки суду

Судом встановлено, що малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько самостійно виховує дочку, піклується про її здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дитини ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, і не заперечує щоб залишити дочку ОСОБА_3 проживати із батьком на його самостійному утриманні та вихованні.

Батьки малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно між собою визначили місце проживання дитини, порядок її утримання та виховання.

А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітня дочка, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід визначити з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не суперечитиме інтересам дитини, адже в суді всатновлено факт самостійного виховання та утримання дитини її батьком, без участі матері, яка проживає окремо.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 315-319,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВ А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 16.06.2002 року у виконкомі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №05, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адрсеою: АДРЕСА_1 на його самостійному вихованні та одноособовому утриманні.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.