Справа № 442/2554/25
Провадження № 2/442/966/2025
УХВАЛА

іменем України

07 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дрогобич в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/2554/25 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_5 ,

представник відповідача Шемеляк Г.Т.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою судді від 09.04.2025 у справі відкрито провадження.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025 було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бродської Катерини про забезпечення позову. Постановлено накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

06.05.2025 третя особа ОСОБА_4 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ТОВ „КІГА-БУД не є відповідачем по справі і немає жодних майнових зобов`язань перед позивачкою, до підприємства не заявляються ніякі майнові вимоги, вимога про стягнення 50% вартості частки ОСОБА_6 у статутному капіталі ТОВ „КІГА-БУД заявлена до ОСОБА_2 , який не є засновником ТОВ „КІГА-БУД.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримала, просила таке задоволити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у клопотанні.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, третя особа ОСОБА_4 зазначав, що ТОВ „КІГА-БУД не є відповідачем по справі і немає жодних майнових зобов`язань перед позивачкою, до підприємства не заявляються ніякі майнові вимоги, вимога про стягнення 50% вартості частки ОСОБА_6 у статутному капіталі ТОВ „КІГА-БУД заявлена до ОСОБА_2 , який не є засновником ТОВ „КІГА-БУД. Ухвала про забезпечення позову обмежує право юридичної особи на здійснення діяльності.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025 вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД».

06.05.2025 подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ТОВ „КІГА-БУД не є відповідачем по справі, позивач ОСОБА_3 заявила вимоги про стягнення 50% вартості частки у статутному капіталі ТОВ „КІГА-БУД до ОСОБА_2 , який не є засновником ТОВ „КІГА-БУД, вказані заходи забезпечення позову перешкоджають підприємницькій діяльності юридичної особи, а відтак суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025.

Керуючись ст. ст.158, 260 ЦПК України, суд

постановив:

заяву задоволити.

Скасувати арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919), накладений ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12.05.2025.

Суддя Нагірна О.Б.