ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 травня 2025 року

м. Харків

Справа № 619/4764/23

Провадження № 22-ц/818/1965/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , та Державного біотехнологічного університету, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року, ухвалене суддею Жорняк О.М., -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9" про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обгрутування позову зазначає, що вона є власницею автомобіля ТОYОТА САМRУ д.н.з. НОМЕР_1 . 12 червня 2023 року приблизно о 18 годині 55 хвилин позивачка здійснила зупинку автомобіля біля під`їзду для того, щоб занести додому продукти харчування. У цей момент на автомобіль впала гілка сухої берези, яка росла через дорогу від будинку АДРЕСА_1 , чим їй була завдана шкода. Відповідно до висновку експерта від 19 липня 2023 року розмір матеріального збитку автомобіля внаслідок пошкодження склав 72290,39грн. Окрім того, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у понесених переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна, залишення на певний час без автомобіля, необхідність витрачати час та змінювати стандартний спосіб життя шляхом замовлення ремонту, звернення до експертів, адвоката і т.д., що супроводжувалось моральними стражданнями. Також на розмір моральної шкоди впливає протиправна поведінка відповідачів, які добровільно відшкодовувати шкоду відмовилися, ще й наголошували, що взагалі не несуть відповідальності за пошкодження її майна та намагалися перекласти відповідальність один на одного.

З урахуванням викладеного просить суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь 72290,39грн. відшкодування матеріальної шкоди та 20 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не вказав чим підтверджується факт розташування дерева внаслідок падіння якого відбулося пошкодження належного їй транспортного засобу, на території, балансоутримувачем якої є саме ОСББ Академічна 9. Вказує, що з усіх долучених до справи доказів видно, що береза росла на іншому боці вулиці від будинку за адресою, АДРЕСА_2 , де в будь-якою випадку наявний інший землекористувач, а саме Державний біотехнологічний університет. У будь-якому випадку не можна вести мову, що береза знаходиться на прибудинковій території ОСББ. До того ж, в матеріалах справи відсутні докази, як виділення для ОСББ конкретної земельної ділянки, так і передачі дерева на баланс ОСББ з балансу територіальної громади. Вважає, що утримання зелених насаджень мали здійснювати спільно орган місцевого самоврядування, на території якого знаходяться зелені насадження, та землекористувач.

Також із апеляційною скаргою звернувся Державний біотехнологічний університет в якій просить рішення суду першої інстанції змінити шляхом доповнення мотивувальної частини рішення про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення недостатньо мотивоване. Так, звертають увагу на те, що матеріали справи не містять доказів розташування дерева, внаслідок падіння якого відбулося пошкодження належного позивачеві автомобіля, на земельній ділянці Державного біотехнологічного університету. Вказана обставина мала бути врахована під час вирішення питання про наявність правових підстав для Державного біотехнологічного університету матеріальної та моральної шкоди на користь позивача та про що мало бути зазначено в оскаржуваному рішенні.

Жодного доказу на підтвердження того, що територія, на які впало дерево не належить ОСББ "Академічна 9" останньою не надано, як і не надано доказів того, що спірна територія належить Державному біотехнологічному університету. Вказана обставина так само мала бути врахована під час вирішення питання про наявність правових підстав для стягнення з Державного біотехнологічного університету матеріальної та моральної шкоди на користь позивача та про що мало бути зазначено в оскаржуваному рішенні.

Вважають, що оскільки балансоутримувач будинку №9 відсутній, про що у своєму листі від 06 листопада 2023 року зазначає також Малоданилівська селищна рада, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку має здійснюватись власниками квартир, розташованих у будинку АДРЕСА_1 , які поклали виконання цієї функції згідно Статут саме на ОСББ "Академічна 9".

Державний біотехнологічний університет не передбачало наслідків та не мало можливості їх передбачити через те, що до них із питання видалення дерева ніхто не звертався, в тому числі і позивач, та приймати рішення про видалення дерев вони не мають. Відсутність у Державного біотехнологічного університету реальної можливості самостійно приймати рішення щодо видалення дерева та його фактичне видалення, виключає протиправну бездіяльність Державного біотехнологічного університету, що також мало бути відображено в оскаржуваному рішенні.

Також звертають увагу на те, що перелік майна закріплене за Державним біотехнологічним університетом визначений наказом Міністерства освіти і науки України від 04 травня 2022 року №409. З аналізу вищевказаного наказу можна достеменно встановити, що багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 , капітальна цегляна споруда, не перебувають на балансі Державного біотехнологічного університету, як і не перебувають зелені насадження, що розташовані на прибудинковій території до вказаних житлових будинків.

Поміж іншого звертає увагу на факт наявності в діях позивача грубої необережності, яка сприяла виникненню шкоди, оскільки якби позивач знаючи про аварійність сухої берези не поставила транспортний засіб у напрямку її нахилу спричинення шкоди не відбулося, про що суд мав зазначити у своєму рішенні. При цьому, з урахуванням положень частини 4 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» позивач мав право самостійно здіснити негайне видалення пошкодженого дерева, у разі якщо стан такого дерева загрожує життю, здоров?ю громадян, а також майну громадян. Проте, таким правом позивач не скористався.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2025 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що дерево, внаслідок падіння якого відбулося пошкодження належного позивачеві автомобіля, розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , яка з 05 серпня 2020 року знаходиться на балансі ОСББ «Академічна 9».

Проте, погодитися із таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частина 3 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 12 червня 2023 року біля будинку АДРЕСА_1 впало сухе дерево та пошкодило автомобілі, а тому числі належний ОСОБА_1 автомобіль марки ТОYОТА САМRУ, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку за вказаною адресою.

12 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до на службу «102» та повідомила про пошкодження вказаного транспортного засобу від дерева, яке впало на цей автомобіль. Дана подія була зареєстрована в ІКС «ІПНП» №5852 від 12 червня 2023 року.

Згідно рапорту начальника слідчого відділення ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції Дягілєва О.О., за відсутності фактичних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, неможливо прийняти законне рішення щодо внесення відповідної інформації до ЄРДР, у зв?язку із чим звернення №5852 було направлено до поліцейського офіцера громади ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для подальшого розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян», матеріал списано в справу 30 червня 2023 року за №2450.

Вказане підтверджується копіями: заяви ОСОБА_1 до ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 12 червня 2023 року, письмових пояснень ОСОБА_1 надані ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 12 червня 2023 року, протоколу огляду місця події від 12 червня 2023 року (з фототаблицею), та відповідей ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 12 липня 2023 року та від 31 серпня 2023 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 30 серпня 2013 року.

Висновком експертного дослідження від 19 липня 2023 року №ЕД-19/121-23/13649-АВ визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки ТОYОТА САМRУ, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті пошкодження, станом на 12 червня 2023 року 72 290,39грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 , як на підставу позову посилається на те, що оскільки береза та інші зелені насадження, які розташовані на земельній ділянці, яка передана в користування Державного біотехнологічного університету, не передавалася на баланс ані Державного біотехнологічного університету, ані організаціям, правонаступникам якого він є, то ознака протиправності наявна як в діях відповідної місцевої ради, яка не передала зелені насадження на баланс землекористувача, так і в діях землекористувача, який не прийняв на баланс зелені насадження. Отже, утримання зелених насаджень мали здійснювати спільно орган місцевого самоврядування Малоданилівська селищна рада, та землекористувач Державний біотехнологічний університет, з яких солідарно підлягає відшкодуванню спричинена їй шкода.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначаються Законом України «Про благоустрій населених пунктів» (надалі Закон).

Згідно пункту 1 частини 1 та пунктів 1, 5 частини 2 статті 10 Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до положень статті 12 Закону суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Із змісті статті 13 Закону вбачається, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

- території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування;

- прибудинкові території;

- території будівель та споруд інженерного захисту територій;

- території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 21 Закону елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Частинами 1, 3, 4 статі 24 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону.

Підприємства, установи, організації зобов`язані утримувати закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем території в належному стані відповідно до законодавства та умов договору.

Межі та режим використання закріпленої за підприємствами, установами, організаціями території визначають відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою.

Утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території (статті 25 Закону).

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10 квітня 2006 року № 105, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за №880/12754 (надалі Правила) визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.

У пункту 2.1 Правил наведені наступні визначення:

балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства;

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та зазначено трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту;

зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку;

зелені насадження обмеженого користування - насадження на територіях громадських і житлових будинків, шкіл, дитячих установ, вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, профтехучилищ, закладів охорони здоров`я, промислових підприємств і складських зон, санаторіїв, культурно-освітніх і спортивно-оздоровчих установ та інші;

зелені насадження спеціального призначення - насадження транспортних магістралей і вулиць; на ділянках санітарно-захисних зон довкола промислових підприємств; виставок, кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні, водоохоронні, вітрозахисні, протиерозійні, насадження розсадників, квітникарських господарств, пришляхові насадження в межах населених пунктів;

зелене будівництво - комплекс робіт щодо створення нових міських зелених насаджень і реконструкції наявних;

користувачі земельних ділянок - фізичні чи юридичні особи, які взяли земельну ділянку в довгострокову оренду або користування ними;

утримання зелених насаджень - дотримання режиму їх використання з проведенням агротехнічних заходів, що сприяють нормальному ростові.

Відповідно до п.5.1 Правил органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності.

Згідно п.5.2 Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.

Пунктом 5.5 Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є:

на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів;

на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства;

на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій;

на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування;

на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Матеріали справи свідчать, що 14 травня 2023 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 було складено акт огляду зеленого насадження, із змісту якого вбачається, що через дорогу від будинку АДРЕСА_1 знаходиться суха береза, віком понад 50 років. Береза знаходиться у незадовільному стані, стовбур значно нахилився у бік дороги, існує ризик падіння дерева на дорогу, тротуар та пошкодження лінії електропередач. Наявні підстави для звернення зі скаргами до компетентних органів.

Також матеріали справи свідчать, що 15 травня 2023 року громадяни зверталися до Начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області із скаргою щодо огляду та видалення зелених насаджень.

Із змісту скарг вбачається, що причиною звернення стало те, що вони зростаються на малій відстані від будівлі, наслідком чого є постійне затемнення квартир, висока вологість приміщень (із-за відсутності сонця), грибок, пліснява, що спричинило у деяких мешканців утруднене дихання, алергічну реакцію, кашель, головний біль, наслідком якого є, за висновком сімейного лікаря, є грибок та пліснява.

Згідно відповідно Державної екологічної інспекції у Харківській області від 14 червня 2023 року для вирішення даного питання було рекомендовано звернутися до компетентного органу Малоданилівської селищної ради на території якої знаходиться населений пункт.

Як вбачається із відповіді Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 08 серпня 2023 року на адвокатський запит від 01 серпня 2023 року заяви з приводу сухого дерева (за період з 2020 року по 2023 рік) за адресою: АДРЕСА_1 , до селищної ради не надходили.

При цьому, як зазначає Малоданилівська селищна рада Харківського району Харківської області у відзиві на позовну заяву, мешканці будинку зверталися до них 19 травня 2023 року із заявою, яка стосувалася не сухої берези, а дерева каштан та дерева горіх, з приводу яких 19 серпня 2023 року було складено акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, яким були прийнято комісійне рішення про відсутність підстав для їх видалення.

Як вбачається із відповіді Державного біотехнологічного університету від 14 серпня 2023 року на адвокатський запит від 07 серпня 2023 року, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 04 травня 2022 року №409 «Про закріплення державного майна за Державним біотехнологічним університетом», на балансі університету знаходиться комплекс об?єктів нерухомого майна академічного містечка Харківської державної зооветеринарної академії (учбові корпуси, майстерні, спортивні споруди, гуртожитки та ін.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 (пункти 24 - 134 Додатку 1 до наказу).

Стосовно території та об?єктів нерухомого майна, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а також на іншому боці вулиці Академічної (через дорогу від вказаного будинку), зазначає, що будь-яких об?єктів нерухомого майна, у тому числі зелених насаджень, які б перебували на праві господарського відання або іншому речовому праві в університету та обліковувалися б на його балансі, за вказаною адресою та територією біля неї відсутні.

Зокрема, зелене насадження - дерево береза, про яке ставиться питання у адвокатському запиті та зображення якого міститься на фотознімках, доданих до запиту, відповідно до відомостей бухгалтерського обліку не перебуває на балансі університету.

З метою встановлення належного балансоутримувача вказаного дерева та суб?єкта, який відповідає за стан зелених насаджень у смт. Мала Данилівка на зазначеній у запиті території, а також отримання повної інформації, яка є предметом адвокатського запиту, рекомендовано звернутися до органу місцевого самоврядування, а саме Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Матеріали справи свідчать, що 16 жовтня 2023 року Державний біотехнологічний університет звертався до Малоданилівської селищної ради із запитом про надання інформації, в тому числі, що чи перебуває на балансі Малоданилівської селищної ради будинок АДРЕСА_1 (на прибудинковій території якого росла береза).

07 вересня 2023 року Державний біотехнологічний університет звернувся до суду із клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСББ "Академічна 9", оскільки згідно відповіді Малоданилівської селищної ради від 06 листопада 2023 року будинок АДРЕСА_2 та прибудинкова територія не перебувають на балансі Малоданилівської селищної ради.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСББ "Академічна 9".

Згідно Статуту ОСББ "Академічна 9" останнє створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази колегія суддів приходить до наступного.

Так, по вилиці Академічна в смт. Мала Данилівка розташовані два багатоквартирних будинку АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем сухе дерево, що пошкодило належний ОСОБА_1 автомобіль марки ТОYОТА САМRУ, д.н.з. НОМЕР_1 , було розташоване через дорогу (навпроти) будинку АДРЕСА_1 , що спростовує висновки суду щодо розташування вказаного дерева біля будинку АДРЕСА_1 , і як наслідок обов?язок ОСББ "Академічна 9" його утримання.

Доказів не перебування будинку АДРЕСА_1 на балансі Малоданилівської селищної ради матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ІІІ сесією VІІІ скликання Малоданилівської селищної ради №22 від 15 грудня 2020 року було ухвалено рішення «Про затвердження проектно-кошторисної документації на проект: «Капітальний ремонт дорожнього покриття прибудинкової території будинків за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 . Коригування».

Так само, ХХІV сесією VІІІ скликання Малоданилівської селищної ради №20 від 23 грудня 2021 року було ухвалено рішення «Про надання згоди на зарахування вартості виконаних робітна об?єкті «Реконструкція вуличного освітлення по АДРЕСА_1 ».

Із викладеного вбачається, що прибудинкова територія будинку АДРЕСА_1 перебуває на балансі саме Малоданилівської селищної ради, оскільки остання здійснювала її обслуговування.

Таким чином, дана подія сталася внаслідок неналежного виконання посадовими особами Малоданилівської селищної ради обов`язків по догляду за зеленими насадженнями, оскільки дерево перебувало в аварійному стані.

Посилання Малоданилівської селищної ради на те, що впавше дерево було розташоване на земельній ділянці наданій у постійне користування Харківському зооветеринарному інституту, правонаступником якого є Державний біотехнологічний університет, а тому останній є відповідальним за спричинені падінням дерева наслідки колегією суддів не приймаються.

Дійсно, як вбачається із Державного акту на право постійного користування землею серія ХР-10-00-003076 Харківському зооветеринарному інституту була надана у постійне користування земельна ділянка площе 2062,2га.

Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів розташування впавшого дерева на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні Харківському зооветеринарному інституту.

Як вбачається із Додатку 1 до наказу Міністерства освіти і науки України від 04 травня 2022 року №409 «Про закріплення державного майна за Державним біотехнологічним університетом» на балансі університету відсутні об?єкти нерухомого майна розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди із Малоданилівської селищної ради грунтуються на вимогах закону.

Як зазначалось вище, згідно висновку експертного дослідження від 19 липня 2023 року №ЕД-19/121-23/13649-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки ТОYОТА САМRУ, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті пошкодження, станом на 12 червня 2023 року становить 72 290,39грн.

Розмір матеріальної шкоди відповідачами не спростовано.

За таки обставин, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в частині солідарного стягнення матеріально шкоди, та стягнути з відповідача Малоданилівської селищною ради на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 72 290,39грн.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди із Державного біотехнологічного університету, то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки останній не є належним відповідачем за цими вимогами.

Оскільки позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди із Державного біотехнологічного університету є похідними, тому вони також не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди із Малоданилівської селищною ради, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.п.3, 9 постанови від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити відповідні мотиви.

З урахування викладеного колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача Малоданилівської селищною ради на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000грн., оскільки такий розмір є достатнім та доведеним, враховує принцип розумності і справедливості, що повністю відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України, а також роз`ясненням, даним в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позову.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скарги ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , та Державного біотехнологічного університету, задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року, скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради, Державного біотехнологічного університету, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академічна 9" про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Малоданилівської селищної ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 72 290,39грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Малоданилівської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 684грн.

Стягнути з Малоданилівської селищної ради на користь Державного біотехнологічного університету витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова