Справа №1416/7113/12
Провадження № 22-ц/812/760/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

06 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.

за участі представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ярової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ярової Світлани Вікторівни про витребування матеріалів кредитної справи

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у сумі 10 097,16 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає - 6000 грн., сума заборгованості за відсотками - 4097.16 грн. та судові витрати у розмірі 383 грн.56 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , діючи через адвоката Ярову С.В., подав на нього апеляційну скаргу. Мотивуючи яку вказував, що оскаржуване рішення є незаконним та ухвалено у зв`язку з неповното дослідження доказів, а тому просив про його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ярова С.В. заявила усне клопотання про витребування доказів, а саме про витребування від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс» матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 108-0041020/ФК-08 від 25 липня 2008 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що вказаний письмовий доказ підлягає дослідженню експертом при проведенні судової почеркознавчої експертизи, про проведення якої заявлено відповідне клопотання в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання про витребування письмових доказів відсутні.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спільних правовідносин), та дає можливість ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом запитувача.

За такого, кожна сторона сама розглядає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на стороні спору, а суд розглядає справу в межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

В силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Частинами 1-3 статті 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подавати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подавати суду докази разом з поданням відзив у або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 ЦПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів ( частина 5 статті 83 ЦПК України).

Докази, не подані в установлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приписами статті 84 ЦПК України визначено порядок витребування доказів, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений частинах 2, 3 статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання в установлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже зі змісту наведених норм вбачається, що заява про витребування доказів подається до суду в письмовій формі.

Частиною 1 статті 183 ЦПК України передбачені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Виходячи з принципу змагальності цивільного процесу сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та причини, що "об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 при зверненні до суду із заявою про перегляду судового рішення не звертались до суду з таким або аналогічним клопотанням про витребування зазначених письмових доказів.

Клопотання в усній формі про витребування зазначених представником відповідача доказів заявлено на стадії апеляційного перегляду справи, після відкриття апеляційного провадження, інша сторона у справі з цим клопотанням не ознайомлена.

Проте, заявляючи в усній формі клопотання, в порушення вимог частини 3 статті 367 ЦПК України, представник відповідачки не зазначив обставини неможливості заявлення зазначеного клопотання в суді першої інстанції, об`єктивних причин невчинення вказаних процесуальних дій, не надав доказів на підтвердження наявності перешкод у цьому. Відсутність вчинення такої процесуальної дії свідчить про те, що сторона відповідача розпорядилась своїми процесуальними правами на власний розсуд і, відповідно взяла на себе ризики настання відповідних наслідків.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що представник відповідача не навела об`єктивних причин неможливості подання до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів, а відтак його слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 367, 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ярової Світлани Вікторівни, про витребування у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс» матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 108-0041020/ФК-08 від 25 липня 2008 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді: Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний тест ухвали складено 12 травня 2025 року.