Справа № 189/1616/24
РІШЕННЯ

іменем України

29.04.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,

учасники судового провадження:

прокурор Литвиненко В.В. в інтересах держави,

представник відповідача - Покровської селищної ради Пишоха А.А.,

представник відповідачів ОСОБА_1 , СФГ «Климчука Валерія Михайловича» - адвокат Єланський О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Григоряна С.С. в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Покровської селищної ради, ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича» про скасування рішення селищної ради, скасування рішень про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст вимог та заперечень учасників справи

Керівник Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Григорян С.С. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Покровської селищної ради, ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича», яким просив:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Покровської селищної ради №Р-991- 15/VIII від 21.05.2021 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) номер відомостей про речове право 43917866.

2. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, яка розташована на території Покровської селищної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Ю.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.09.2021, індексний номер рішення: 60319232 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242), та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486.

3. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, шляхом скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Лопатіна О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2021, індексний номер рішення: 60756951 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242) та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :01:005:0486 Селянського (фермерського) господарства «Климчука Валерія Михайловича» (), (номер запису про інше речове право 44305689).

4. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та СФГ «Климчука Валерія Михайловича» () повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га у власність Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради ().

Позов мотивований тим, що відповідно до проектної документації ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» розташований у басейні р. Самара в межах долини середньої частини р. Вовча та її притоків (балок із системою штучних зарегульованих водойм).

Режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається відповідно до цього Закону з урахуванням їх класифікації та цільового призначення.

Режим використання, що є складовою проекту створення ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», передбачає, що на території заказника забороняється діяльність, що суперечить його цільовому призначенню та загрожує збереженню природного комплексу, а саме знищення та пошкодження дерев, чагарників і трав`янистої рослинності; - розорювання земель; - випалювання сухої рослинності, збір рідкісних, декоративних і лікарських рослин; - використання хімічних засобів боротьби із шкідниками і хворобами рослин; - усі види діяльності, що можуть призвести до погрішення стану кормової бази тварин або умов їх існування; - надання земельних ділянок під забудову, інші види робіт, що можуть призвести до порушення природніх зв`язків і ходу природних процесів, втрати наукової, господарської, естетичної цінності природного комплексу заказника.

Незважаючи на створення вказаного об`єкту природно-заповідного фонду і фактичного віднесення земельних ділянок, на яких він розташований, до категорії земель природно-заповідного фонду на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-5226/15-18-СГ від 21.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» відповідно до статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622, розташовану в межах вказаного ландшафтного заказника, з перевищенням повноважень передано з державної у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за актом прийманняпередачі (рядок №370 додатку до акта).

Вказану земельну ділянку сформовано на землях державної форми власності на території ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» (що підтверджується проекцією на карті даної земельної ділянки відповідно до відомостей Національної кадастрової системи у межах шару «Природно-заповідний фонд», а також проектною документацією заказника).

Право власності Покровської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Покровської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:1622 площею 197,2178 га зареєстровано 11.06.2019 (номер запису про речове право: 32015597).

В подальшому, із вищевказаної земельної ділянки, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 було сформовано спірну земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486.

Згідно реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 242) на підставі рішення Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області №Р-991-15/VIII від 21.05.2021 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » право власності на земельну ділянку набув ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до зазначеного рішення селищної ради ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області.

Цим же рішенням ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:005:0486 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області.

Згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Ю.С., індексний номер: 60319232 від 13.09.2021, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку.

20.09.2021 ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 20.09.2021 передав земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:005:0486 в оренду Селянському (фермерському) господарству «Климчука Валерія Михайловича» строком на 10 років. Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2021 (номер запису про інше речове право 44305689).

Таким чином, станом на дату звернення з цим позовом до суду, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га зареєстрований ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) номер відомостей про речове право: 43917866 (підставою внесення запису є рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Юлії Сергіївни №60319232 від 13.09.2021), а орендарем вказаної земельної ділянки зареєстровано СФГ «Климчука Валерія Михайловича» () номер відомостей про інше речове право: 44305689 (підставою внесення запису є рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Покровської селищної ради Лопатіна Олександра Івановича №60756951 від 04.10.2021).

В обґрунтування позовних вимог посилається на правові приписи Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (далі Закон), зокрема статтею 5 якого завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природнозаповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Частиною 3 статті 7 вказаного Закону встановлено, що на землях природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, який не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб, і навіть заготівля сіна та випасання худоби можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню таких територій.

Відповідно до ст. ст. 53, 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природнозаповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.

Розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0486 у межах ландшафтного заказника місцевого значення згідно з чинним законодавством свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї ділянки в оренді для сільськогосподарської або для будь-якої іншої діяльності, що суперечить її цільовому природно-заповідному призначенню.

Позивач вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0486 в силу імперативної вказівки законодавця належить до земель природно-заповідного призначення у зв`язку із розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», що узгоджується, на його думку, із зазначеними вище висновками Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16.

Також посилається на постанову Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18, в якій Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Також посилається на ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», відповідно до якої межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природнозаповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; при визначенні законного володільця спірного майна необхідно враховувати, що право власності держави або територіальної громади на обмежені в обороті об`єкти установлене законом, тому не потребує доказування правового титулу.

Зазначає, що втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Зазначає, що прийняття рішення про передачу в оренду землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі природно-заповідного фонду.

Отже, за вказаних обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення Синельниківською окружною прокуратурою з позовом до суду в інтересах держави в особі Держекоінспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації з вимогою зобов`язати повернути спірну земельну ділянки є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - передачі у користування громадянам земель природо-заповідного фонду, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу.

«Суспільний», «публічний» інтерес, на думку прокурора, полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення державі земельної ділянки.

Прокурор покликається на те, що в даному випадку за ОСОБА_1 зареєстровано право власності, а СФГ «Климчука Валерія Михайловича» набуло право оренди спірної земельної ділянки всупереч прямої заборони на передачу земельних ділянок природно-заповідного фонду, встановленої законом. У зв`язку з чим зайняття ними земельної ділянки і державна реєстрація ними своїх прав на неї треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави на теперішній час в особі Покровської селищної територіальної громади.

Належним способом захисту у даному випадку є негаторний позов, в якому способом усунення перешкод як раз і буде зобов`язання ОСОБА_1 та СФГ «Климчука Валерія Михайловича» повернути земельну ділянку, оскільки позбавить відповідачів будь-якої можливості користування спірною земельною ділянкою та буде підставою для скасування речових прав відповідачів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилається на частину 4 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції на час передачі земельних ділянок із державної до комунальної власності) яка визначала, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції на час передачі земельних ділянок із державної до комунальної власності) передбачалось, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу, частина 9 якої в свою чергу передбачає, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки природоохоронного призначення.

На думку прокурора, на час передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:1622 площею 197,2178 га (з якої у подальшому сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га) із державної до комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду, які перебувають у державній власності, здійснювались виключно Кабінетом Міністрів України, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 21.12.2018 за №4-5226/15- 18-СГ, в частині передачі вказаної земельної ділянки у комунальну власність, а також рішення Покровської селищної ради №Р-360-6/VIII від 22.01.2021 та №Р-991- 15/VIII від 21.05.2021 є такими, що суперечать ст. ст. 20, 83, 84, 116, 122, 123, 186-1 ЗК України та порушують інтереси держави, є протиправними та не породжують правових наслідків, на які вони спрямовані.

У зв`язку із внесенням Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 змін до Земельного кодексу України, відповідно до п. 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Таким чином, у період до 27.05.2021 Покровська селищна рада не мала жодного права розпоряджатись спірною земельною ділянкою, в тому числі вирішувати будьякі питання стосовно її відведення у приватну власність. Проте рішенням №Р-360- 6/VIII від 22.01.2021 Покровська селищна рада всупереч ст.122 Земельного кодексу України надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а рішенням № Р-991-15/VIII від 21.05.2021 затвердила такий проект і передала у приватну власність земельну ділянку природно-заповідного фонду.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як територіальний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, не мало повноважень щодо передачі земель природнозаповідного фонду місцевого значення державної форми власності у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади, а остання в свою чергу у період до 27.05.2021 не мала повноважень щодо надання дозволу на розроблення та на затвердження проектів землеустрою щодо її відведення у приватну власність.

При цьому, навіть після 27.05.2021 і до цього часу Покровська селищна рада не має повноважень щодо передачі у приватну власність земельних ділянок комунальної власності, на яких розташовані об`єкти природнозаповідного фонду в силу прямої заборони цього статтями 83, 84 Земельного кодексу України.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 186-1 ЗК України (в редакції, що була чинною у період з 27.07.2013 по 27.05.2021), проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта ПЗФ, підлягав погодженню з органом виконавчої влади АР Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, відповідно до листів Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації №2-4871/0/261-23 від 08.12.2023 та №2-76/0/261-24 від 08.01.2024 такі проекти землеустрою щодо земельних ділянок, розташованих у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», на розгляд та погодження до Департаменту не надходили.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про незаконну передачу спірної земельної ділянки, розташованої у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» спочатку з державної в комунальну, а потім з комунальної в приватну власність ОСОБА_1 , а в подальшому в оренду СФГ «Климчука Валерія Михайловича».

Зазначає, що оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Разом з тим, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отже, державна реєстрація прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю (у цьому випадку на земельну ділянку природно-заповідного фонду) за особою, яка не має на нього будь-яких прав, є перешкодою в реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.

Оскільки земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :01:005:0486 розташована у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», Покровська селищна рада відповідно до положень ст.ст. 83, 84, 122 ЗК України не мала жодних повноважень щодо передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки природно-заповідного фонду в силу прямої заборони законом, а відтак ОСОБА_1 не мав жодних прав щодо розпоряджання спірною земельною ділянкою, в тому числі в питанні передачі її в оренду СФГ «Климчука Валерія Михайловича».

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено у ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Таким чином, задоволення позовної вимоги про усунення перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду з кадастровим номером :01:005:0486, шляхом скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2021 за №60756951 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку, а також шляхом повернення вказаної земельної ділянки у комунальну власність територіальної громади є ефективним способом захисту державних інтересів і не потребує окремого визнання договору оренди недійсним як самостійної позовної вимоги.

Також обґрунтовує необхідність пред`явлення цього позову потребою в забезпеченні як на локальному, так і на загальнодержавному рівні екологічної безпеки та охорони землі як національного багатства, зокрема спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду, порушення ґрунтового покриву якої (розорювання, дискування) заборонено законом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природнозаповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

У постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, що перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси, зокрема, у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 Земельного кодексу України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України), та через інші законодавчі обмеження. Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, зокрема без належного дозволу уповноваженого на те органу, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля.

Повернення Покровській селищній раді земельної ділянки, що незаконно передана в приватну власність громадян та оренду суб`єкту господарювання, на думку прокурора, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки належністю її до земель природно-заповідного фонду.

Як вказано в п. 6.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, факт незвернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що узгоджується з нормами національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини.

Органами, уповноваженими державою на представництво її інтересів у даному випадку є Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Звернення керівника Синельниківської окружної прокуратури до суду у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, а його бездіяльність перешкоджає досягненню справедливої мети, яка має загальносуспільне значення і превалює над інтересами окремих осіб.

Покликається на те, що:

· земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га знаходиться на території ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», а тому відноситься до категорії земель природно-заповідного фонду;

· незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним;

· землі природно-заповідного фонду, перебувають під особливою охороною, щодо них встановлений спеціальний порядок вилучення, відтворення і використання, а також обмеження щодо їх цивільного обороту;

· використання земельної ділянки природно-заповідного фонду у сільськогосподарських цілях суперечить її цільовому призначенню;

· Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як територіальний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, не мало повноважень щодо передачі земель природно-заповідного фонду місцевого значення державної форми власності у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 №4-5226/15-18-СГ, в частині земель природно-заповідного фонду, прийнятий з перевищенням повноважень та всупереч Земельного кодексу України та Закону України «Про природнозаповідний фонд України» та не породжує реальних правових наслідків, на які він спрямований;

· Покровська селищна рада набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:1622 площею 197,2178 га (в тому числі на земельну ділянку, яка сформована шляхом її поділу і отримала кадастровий номер :01:005:0486 площею 2 га), починаючи з 27.05.2021 у зв`язку з внесенням Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 змін до Земельного кодексу України, відповідно до п. 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України;

· як наслідок, рішення Покровської селищної ради про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (№Р-360-6/VIII від 22.01.2021) винесене за відсутності повноважень на розпорядження нею, а тому не породжує реальних правових наслідків, на які воно спрямоване;

· відповідно до прямої заборони, передбаченої ст. 83, 84 ЗК України, земельні ділянки під об`єктами природно-заповідного фонду не можуть передаватись з державної або комунальної власності у приватну власність, у зв`язку з чим рішення Покровської селищної ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 (від 21.05.2021 №Р-991-15/VIII) винесене за відсутності необхідних повноважень, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню як таке, що прийняте з порушенням ст.ст. 83, 84 ЗК України, ст. ст. 317, 319 ЦК України;

· виходячи з положень ст. 83, 84 ЗК України, 317, 319 ЦК України ОСОБА_1 не набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га, розташовану в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський»;

· позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном;

· договір оренди спірної земельної ділянки є правочином щодо розпорядження майном, а тому правом на його укладення, за ст.ст.317, 319 ЦК України, наділений лише законний власник майна, тобто особа, що має усі правомочності щодо майна (користування, розпорядження та володіння), а оскільки ОСОБА_1 не набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486, відтак він не мав права укласти договір оренди цієї земельної ділянки з СФГ «Климчука Валерія Михайловича»;

· відтак наявні правові підстави для усунення перешкод у користуванні Покровською селищною територіальною громадою в особі Покровської селищної ради земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.09.2021 №60319232 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486 та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Представник позивача Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) надіслав до суду письмові пояснення по справі, якими підтримав позов прокурора, зазначивши, що Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) заходів державного нагляду (контролю) відносно сільської ради в частині об`єкта природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», не проводила.

Представник позивача Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації через систему «Електронний суд» надав письмові пояснення у справі, зазначивши, що на момент переходу/відведення вказаної в листі прокуратури земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:005:0486) у комунальну/приватну власність повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, у тому числі, розташованих на територіях об`єктів природно-заповідного фонду, облдержадміністрації, як суб`єкту владних повноважень, відповідно до статті 122 ЗК України не належали і наразі не належать.

Також зазначає, що порядок відведення земельних ділянок (незалежно від форми власності, категорії, цільового призначення) в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається нормами ЗК України, а розгляд питань щодо надання земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється органами відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, з дотриманням вищевказаних обмежень у використанні земель, зокрема частиною четвертою статті 83 ЗК України передбачено, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду, що мають особливу екологічну, наукову цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись у приватну власність. Згідно з частиною третьою статті 1861 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, підлягав поданню на погодження із структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації y сфері охорони навколишнього природного середовища. Такий проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:005:0486) в межах заказника на розгляд та погодження до департаменту не надходив.

У той же час, відповідно до статті 46-1 ЗК України особливий режим охорони, відтворення і використання земель територій та об`єктів природно-заповідного фонду поширюється на всі розташовані в межах таких територій та об`єктів землі та земельні ділянки незалежно від форми власності та цільового призначення, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до статті 5 Закону завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Так, наказом департаменту від 03.11.2022 № 35 було затверджено положення про ландшафтний заказник місцевого значення Старокасьянівський (копія додається).

При цьому, згідно із статтею 62 Закону державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони України та іншими уповноваженими законом державними органами.

Представник відповідачів Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича» та ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. надав суду відзиви на позовну заяву, якою позов заперечив, просить відхилити, посилаючись на наступне.

Керівником Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області заявлено позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, однак зі змісту позовних вимог вбачається, що по-суті Керівник Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області заявляє позовні вимоги в інтересах Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради, однак остання не є позивачем у справі, а виступає у якості відповідача.

Стосовно захисту інтересів позивачів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, жодної позовної вимоги не заявлено.

Звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Покровською селищною радою будь-які вимоги закону не були порушені. Тому захист інтересів держави в особі Покровської селищної ради в суді, який полягає у скасуванні оспорюваного рішення та повернення земельної ділянки, де одним із відповідачів також виступає Покровська селищна рада не узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, ухвала від 02 березня 2011 р у справі № 6-58303св10, відповідно до якої не допускається збіг в одній особі позивача і відповідача.

Також вказав, що не згоден із твердженням позивача, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га знаходиться в межах контуру ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський»., оскільки керівником Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області не надано належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:005:0486 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області та була передана у приватну власність ОСОБА_1 розташована в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський».

Також відсутні докази щодо фактичної наявності ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», а саме: не зазначено його загальну площу та кадастровий номер, відсутній проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський».

Крім того зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 було чітко дотримано процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. З боку Покровської селищної ради будь-яких протиправних дій під час ухвалення рішення Покровської селищної ради №Р-991-15/VШ від 21.05.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » - також не було, вказане рішення прийняте виключно у відповідності із вимогами діючого законодавства. У самому проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 відсутнє таке обмеження як «землі природно-заповідного фонду».

Також посилається на те, що ні позивач, ні Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), а також Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, інтереси яких він нібито представляє, не є власниками земельної ділянки загальною площею2,00 га, кадастровий номер :01:005:0486, а тому позивач не може ставити питання про витребування земельної ділянки, оскільки таким правом наділений лише власник майна, у даному випадку Покровська селищна рада, яка була власником земельної ділянки на момент її приватизації (передачі у власність ОСОБА_1 ).

Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача Покровської селищної ради Пишоха А.А. надала суду відзиви на позовну заяву, якою позов заперечила, просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на наступне.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-5226/15-18-СГ від 21.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 21.12.2018, відповідно до статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 року «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об?єднаних територіальних громад», земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622, передано з державної у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за актом приймання-передачі (рядок №370 додатку до акту). У вищевказаних документах відомості про обмеження у використанні зазначеної земельної ділянки відсутні.

Відповідно, право власності на земельну ділянку сільськогосподарського

призначення площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622

Покровською селищною радою зареєстровано 11.06.2019 (номер запису про речове право: 32015597). Таким чином, земельна ділянка перейшла у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади.

Земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером

224255100:01:005:0486 (власник ОСОБА_1 ) утворена шляхом поділу вищезазначеної земельної ділянки.

Рішенням Покровської селищної ради №P-360-6VII від 22.01.2021 року

ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського

господарства.

Проект землеустрою було розроблено сертифікованими землевпорядниками та геодезистами ТОВ «Земельне право» де у висновку про розгляд документації із землеустрою було зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Покровської селищної ради відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовими актам.

Звертає увагу, що одним із розробників цього проекту був той самий інженер-геодезист ОСОБА_2 , який згодом надав висновок прокуратурі про належність земельної ділянки, яку передали ОСОБА_1 до земель ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасянівський».

Після подання клопотання про затвердження проекту землеустрою, у

відповідності до статей 12, 118, 121, 122, 186 Земельного кодексу України, в

межах повноважень, Покровською селищною радою було прийняте рішення № P-991-15VIII від 21.05.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання її безоплатно у власність земель для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ».

Наголошує, що відповідно до частини 15 статті 123 Земельного кодексу

України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Таким чином, приймаючи рішення про відведення земельної ділянки у власність

ОСОБА_1 , Покровською селищною радою були дотримані всі процедурні кроки, передбачені чинним законодавством.

Оскаржуване рішення Покровської селищної ради від 21.05.2021 року №P-991-15/VIII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » було прийнято в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Щодо віднесення земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_1 до

земель природно-заповідного фонду зазначила наступне.

З наявних в матеріалах справи документів, а саме: рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 №218-10/VI «Про створення об?єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасянівський», затвердженого наказом Департаменту екології та природних ресурсів від 03.11.2022 №35 не простежується, що спірна земельна ділянка розташована на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як територія національного значення. Вказані документи містять інформацію лише про загальну площу заказника 3504,2 га, який розташований біля сіл Покровське, Катеринівка, Зарічне, Романки та Отрішки Синельниківського району. Ідентифікуючих ознак будь-якої земельної ділянки, які входять до існуючого об?єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасянівський», зазначені документи не містять.

Дані про земельні ділянки, що входять до складу ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасянівський» не включають жодної з ознак сформованої земельної ділянки.

Надані ж позивачем графічні матеріали (експлікація, роздруківка) не є належними доказами розташування спірної земельної ділянки у відповідних координатах, оскільки із змісту вказаних матеріалів неможливо ідентифікувати земельну ділянку ландшафтного заказника, а отже і твердження про те, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель природно-заповідного фонду, розташована на ключових територіях регіональної екологічної мережі Дніпропетровської області як територія національного значення «Дібрівський» в межах існуючого об?єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтного заказника «Старокасянівський» не підтверджено.

Таким чином, на думку представника відповідача, відсутні підстави стверджувати, що спірна сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0486 (власник ОСОБА_1 )знаходиться в межах ландшафтного заказника.

Натомість, правомірність дій Покровською селищною радою підтверджується:

- наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-5226/15-18-СГ від 21.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у якому відсутні жодні обмеження щодо використання земельної ділянки площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622;

- право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622 Покровською селищною радою зареєстровано 11.06.2019 (номер запису про речове право: 32015597). Таким чином, земельна ділянка перейшла у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади;

- проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ї безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, в якому зазначено, що виділена земельна ділянка з кадастровим номером 224255100:01:005:0486 відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам; обмеження щодо використання земельної ділянки відсутні.

2.Клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року закрите підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті.

3.Позиції сторін та інших учасників

В судовому засіданні прокурор Литвиненко В.В. підтримав позовні вимоги спираючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники позивачів надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали.

Представник відповідачів Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича» та ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. позовні вимоги заперечив, просив відхилити.

Представник відповідача Покровської селищної ради Пишоха А.А. підтримала відзиви на позовну заяву, позов заперечила, просить відмовити у його задоволенні.

4.Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що Дніпропетровська обласна рада рішенням №525-22/ХХІІІ від 19.03.2002 затвердила перелік цінних природних територій, що резервуються для подальшої організації об`єктів природно-заповідного фонду області, до якого увійшов об`єкт природнозаповідного фонду «Cтарокасьянівський», розташований у колишньому Покровському районі Дніпропетровської області між с. Зелена Долина, Черенкове (пункт 69 додатку 2) (т. 1 а.с.29,34 зворотний бік).

Відповідно до проектної документації ландшафтний заказник місцевого значення «Cтарокасьянівський» у межах колишнього Покровського району Дніпропетровської області розташований у басейні р. Самара в межах долини середньої частини р. Вовча, яка є лівою притокою р. Вовча та її притоків (балок із системою штучних зарегульованих водойм) (т.1 а.с.40-43).

Вказану земельну ділянку сформовано на землях державної форми власності на території ландшафтного заказника місцевого значення «Cтарокасьянівський», що підтверджується проекцією на карті даної земельної ділянки відповідно до відомостей Національної кадастрової системи у межах шару «Природно-заповідний фонд», а також проектною документацією заказника (т.1 а.с.43 зворотний бік).

27.12.2011 року Дніпропетровська обласна рада рішенням створила на території Покровського району ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» загальною площею 3504,2 га (т.1 а. с. 53).

03.12.2009 року Розпорядженням голови районної державної адміністрації погоджено створення на території району п`яти заказників місцевого значення загальною площею 7478,4 га, в тому числі «Старокасьянівський» площею 3504,2 га. Оголошення ландшафтних заказників проводиться без вилучення земельних ділянок, водних, лісових та інших природних об`єктів у власників та землекористувачів. На території ландшафтних заказників обмежується або забороняється діяльність, що суперечить цілям і завданням заказників, передбачених Положенням про заказники. Власники і користувачі земельних ділянок, оголошених заказниками, зобов`язані забезпечити режим їх охорони та збереження (т.1 а.с.54 зворотний бік - 55).

03.12.2022 року наказом №35 Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації затверджено Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» (т.1 а.с.55 зворотний бік, 56-58).

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-5226/15-18-СГ від 21.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 21.12.2018, відповідно до статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 року «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об?єднаних територіальних громад», земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 197,2178 га з кадастровим номером :01:005:1622, передано з державної у комунальну власність Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за актом приймання-передачі (рядок №370 додатку до акту) (т.1 а.с.59-60).

Право власності Покровської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Покровської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:1622 площею 197,2178 га зареєстровано 11.06.2019 (номер запису про речове право: 32015597) (т. 1 а.с.60 зворотний бік).

Судом також встановлено, що у подальшому, із вищевказаної земельної ділянки, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 було сформовано спірну земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486 (т.1 а.с.108).

15.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Покровської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Покровської селищної ради за межами населеного пункту (т.1 а.с.73.)

Рішенням Покровської селищної ради №P-360-6VII від 22.01.2021 року

ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського

господарства (т.1 а.с.74).

Так, на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Земельне право» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Покровської селищної ради (т.1 а.с.70-71).

Згідно реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 242) на підставі рішення Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області №Р-991-15/VIII від 21.05.2021 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » право власності на земельну ділянку набув ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (т.1 а.с.114).

Так, відповідно до зазначеного рішення селищної ради ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області. Цим же рішенням, ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:005:0486 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської селищної селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області.

Згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Ю.С., індексний номер: 60319232 від 13.09.2021, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с.61, 63).

20.09.2021 ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 20.09.2021 передав земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:005:0486 в оренду Селянському (фермерському) господарству «Климчука Валерія Михайловича» строком на 10 років. Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2021 (номер запису про інше речове право 44305689) (т.1 а.с.116-119).

З листа ТОВ «Земля і право» №369 від 27.11.2023 року вбачається, що на підставі картографічних матеріалів та координат земельних ділянок з кадастровими номерами :01:005:0486 та :01:001:0809, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 , проведені топографо-геодезичні роботи на місцевості з визначення фактичного розташування земельних ділянок та картографічні роботи зі складання Схеми розташування земельної ділянки. В результаті проведених робіт встановлено розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0486 в межах контуру ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0809 в межах контуру ландшафтного заказника місцевого значення «Воронівський» (т.1 а.с.126-130).

Згідно листа від директора Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 08.12.2023 року щодо розроблення та погодження положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» на момент переходу/відведення земельної ділянки площею 2,0000 гa (кадастровий номер :01:005:0486) у комунальну та приватну власність, повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, у тому числі, розташованих на територіях об`єктів ПЗФ, облдержадміністрації, як суб?єкту владних повноважень, відповідно до статті 122 ЗК України не належали і наразі не належать. Водночас, порядок відведення земельних ділянок (незалежно від форми власності, категорії, цільового призначення) в межах територій та об?єктів ПЗФ ділянок державної визначається нормами ЗК України, а розгляд питань щодо надання земельних або комунальної власності здійснюється органами відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, з дотриманням вищевказаних обмежень у використанні земель, зокрема частиною четвертою статті 83 ЗК України землі під об?єктами природно-заповідного фонду, що мають особливу екологічну, наукову цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись у приватну власність. Згідно з частиною третьою статті 186-1 3К України (в редакції до 27.05.2021) проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об?єкта ПЗФ, підлягав поданню на погодження із структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Такий проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер - :01:005:0486) в межах заказника на розгляд та погодження до департаменту не надходив (т.1 а.с.137-139).

Протоколом огляду місця події від 22.06.2023 року, проведеного працівниками ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0486, що розташована на території Покровської територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області, не має позначок про встановлення межових знаків, однак маються сліди обробки ґрунту шляхом пошкодження верхнього шару ґрунту. Також під час огляду встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна сільськогосподарською продукцією «сонях». Загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0486 складає 2,0000 га (т.1 а.с.140-146, то 3 а. с. 21-27 ).

З листів виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області на адресу керівника Синельниківської окружної прокуратури від 15.11.2023 року та від 27.02.2024 року вбачається, що Покровська селищна рада не приймала рішення про покладення на неї повноважень з контролю за використанням та охороною земель, тому такі повноваження виконує Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. У зв`язку з чим провести обстеження земельної ділянки приватної власності площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486 (власник ОСОБА_1 ) з метою встановлення факту порушень вимог земельного законодавства не має можливості в зв`язку з відсутністю повноважень (т.1 а.с.151-152, 165-166).

Згідно листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 08.01.2024 року на момент переходу/відведення земельної ділянки площею 2,0000 гa (кадастровий номер :01:005:0486) у комунальну/приватну власність, повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, у тому числі, розташованих на територіях об?єків ПЗФ, облдержадміністрації, як суб?єкту владних повноважень, відповідно до статті 122 ЗК України не належали і наразі не належать. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер - :01:005:0486) в межах заказника на розгляд та погодження до департаменту не надходив (т.1 а.с.157-160).

04.11.2022 року департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської облдержадміністрації винесено Охоронне зобов`язання, яким передано Покровській селищній раді під охорону та дотримання встановленого режиму ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» загальною площею 3504,2 га, який розташовано на території Покровської селищної ради Синельниківського району.

Землекористувач зобов`язаний: дотримуватись встановленого режиму для об?єкта природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах об?єкта природно-заповідного фонду

забороненої господарської діяльності; вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на об?єкт природно-заповідного фонду;

дотримуватися вимог щодо використання об?єкта природно-заповідного

фонду; забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів

об?єкта природно-заповідного фонду.

Землекористувач забезпечує охорону та збереження об?єкта природно-заповідного фонду, що перебуває у його користуванні (т.1 а.с.161).

Згідно інформації Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 24.04.2024 року, заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо об`єкту природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) не проводились. Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) не заперечує щодо вжиття прокуратурою заходів представницького характеру для поновлення інтересів держави (т.1 а.с.181-182).

Науковці Інституту ботаніки ім. М.Г. Холодного зазначають, що знищення ґрунту, надмірна рекреація, розорювання, видобування корисних копалин, освоєння заплав завдають суттєву шкоду природним екосистемам та негативно впливають на структури рідкісних популяцій, які формують основу природно-заповідного фонду. Пошкодження земель призводить до незворотних втрат вихідних еталонних якостей відповідних біотипів. При цьому, за даними наукових досліджень згаданого інституту, період відновлення степових екосистем становить 50 років, лучних понад 30 років, лісів - понад 70 років, водних екосистем - понад 20 років, а деякі екосистеми узагалі не здатні відновлюватися. Найбільш поширеними і небезпечними наслідками антропогенного впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду є втрата функцій депонування двоокису вуглецю, наростання процесів спустелювання, послаблення стабілізації клімату, зменшення рівня вод, забруднення стоку річок та озер, знищення рідкісних видів флори та фауни (т.1 а.с.216-218).

Як вбачається з листа Інституту зоології ім. І.І. Шмальгаузена НАН України, хоча Степова зона, яка займає південь України, становить близько 40 % площі країни (25019,9 тис га), природні степові екосистеми займають всього 3-4 % і представлені мозаїчно розкиданих, невеличких за розмірами ділянок. Причиною нього с інтенсивне розорювання степів в останні 150-200 років. В результаті, південь України є найбільші розораною частиною Європи. В деяких адміністративних районах частка ріллі сягнула 85-95°. В цілому, 54% площі України вже займає рілля, що є абсолютним рекордом в Європі і другим місцем в світі. В масштабах Європи рілля в Україні складає 27 % загальноєвропейської. Саме тому розорювання останніх залишків степових екосистем в межах територій природно-заповідного фонду веде до тотального і незворотного знищення їх в межах України.

Розорювання трав`янистих екосистем призводить не тільки до знищення їхнього рослинного та тваринного світу, де багато видів знаходяться під охороною, як українського, так і міжнародного законодавства, а має і інші екологічні наслідки (т.1 а.с.219-224).

Згідно інформації, наданої державною установою «Інститут еволюційної екології національної академії наук України» розорювання заповідних земель, перегортання родючого шару ґрунту, вирощування сільськогосподарських культур, видобування надр має безпосередній негативний вплив на флору і фауну. Зокрема: 1) ???неконтрольоване і несанкціоноване розорювання земель ПЗФ може призвести до зникнення рідкісних видів тварин, рослин. грибів, фітоценозів. біотопів тощо шляхом їх елементарного знищення ???2) Внесення добрив і хімікатів на розораних ділянках П3Ф спричинюють зникнення видів, які до них не стійкі. Ці речовини також потравляють у водоносні горизонти та водойми, що буде негативно впливати на здоров`я громадян України та тварин. 3) розорювання призводить до зміни гідрологічного режиму території і, як наслідок - до поступової зміни та зникнення природних ценозів. ???4) освоєння земель на території природно-заповідного фонду найчастіше відбувається на самозаліснених ділянках лук та перелогів, а також на місці сіножатей та пасовищ у заплавах річок. У обох випадках відбуваються незворотні і негативні зміни у складі та структурі екосистем: змінюється співвідношення надземної та підземної фітомаси, що змінює хід процесів формування ґрунтового покриву і здатність екосистем впливати на місцевий клімат (збільшення температури і випаровуваності) та глобальний клімат (зменшення здатності акумулювати Карбон і збільшення викидів парникових газів); ??жоден вид рослин, що занесені до Червоної книги України та списків регіональної охорони не виживають на розораних ділянках; розорювання ділянок та ведення на них товарного сільськогосподарського виробництва змінює сезонні стації перебування, шляхи міграції тварин, що пов?язане з підвищенням ризиків їх виживання та розмноження; призводить до фрагментації (процес інсуляризації) та ізоляції територій природно-заповідного фонду і тим самим зменшує ефект від їх створення та функціонування. Внаслідок інсуляризації порушуються взаємодії між популяціями, унеможливлюється обмін генетичним матеріалом, що у кінцевому результаті призводить до їх деградації та зникнення, зменшення видового різноманіття на природоохоронних територіях. 5) внаслідок розорювання також порушуються структура сполучних територій, які забезпечують зв?язки між ключовими територіями, та цілісність екомережі України. Особливо це стосується заплавних комплексів, які є шляхи міграції численних видів рослин і тварин. 6) порушення ґрунтового покриву створює передумови та оптимальне середовище для появи осередків чужорідних (адвентивних) видів та їх проникнення у природні екосистеми, зміну видового складу та втрату природоохоронної цінності природних комплексів. 7) на самозаліснених ділянках знищується сформований природним шляхом деревостан, особливо цінний у зв?язку з тим, що дерева пройшли природний добір на критичних стадіях розвитку, а тому такі деревостани зазвичай мають високу стійкість до несприятливих факторів, а також відзначаються мозаїчністю та різновіковістю. 8) розорювання у заплавах річок спричиняє наступні негативні наслідки: - забруднення води внаслідок потрапляння залишків пестицидів та мінеральних добрив у річки та озера під час повеней, зростання водної ерозії; - засолення ґрунтів, внаслідок збільшення випаровування з поверхні ґрунту, мінералізованими ґрунтовими водами, що піднімаються по ґрунтових капілярах, що призводить до зменшення родючості ґрунтів, погіршення фізико-хімічних властивостей, вразливість до вітрової ерозії (т.1 а.с.225-227).

5.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо аргументів, наведених учасниками справи

Особливість статусу земель природо-заповідного фонду закріплена у конкретних нормах Земельного кодексу України, Законах України «Про природно-заповідний фонд України» та «Про охорону навколишнього природного середовища».

Так, відповідно до ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Землі природно-заповідного фонду, згідно зі ст. 43 ЗК України, - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Аналогічний зміст має стаття 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

За статтею 44 ЗК України та статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Згідно з наведеними положеннями ЗК України, а також статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» заказники належать до природно-заповідного фонду України.

Частиною першою статті 178 ЦК України, яка врегульовує питання оборотоздатності об`єктів цивільних прав, передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті.

Відповідно до частини другої цієї статті види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Визначення на законодавчому рівні об`єктів, що обмежені в обороті і не можуть перебувати у приватній власності або в користуванні з іншим цільовим призначенням, є умовою дотримання конституційного режиму права власності на них.

Правовий титул (правова підстава) виникнення речових прав володіння, користування, розпорядження такими об`єктами визначається законодавчими актами, зокрема Конституцією України, ЗК України, іншими законами. Саме законодавчими актами забороняється перебування певних об`єктів власності Українського народу, державної та комунальної власності у приватній власності або в користуванні для інших цілей.

Відповідно до пункту «в» частини четвертої статті 83 ЗК України землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, якщо інше не передбачено законом.

Територіям природно-заповідного фонду законодавець надав особливий, виключний статус.

Так, статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» закріплено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

За положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватись у природних, науково -дослідних, оздоровчих, рекреаційних, освітньо - виховних цілях та для моніторингу навколишнього природного середовища.

Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, яким не передбачено ведення на цих землях товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду, землі водного фонду є складовою екомережі.

Згідно зі ст. 3 указаного Закону екомережа - це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні.

У статті 4 Закону України «Про екологічну мережу України» вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави дійти до висновку, що території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто згідно зі статтею 178 ЦК України належать до об`єктів, обмежених в обороті.

У постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №813/4701/16 викладені висновки про те, що правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус, а не з рішенням органу місцевого самоврядування. Неприйняття місцевою радою рішення про приведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до її дійсного призначення, встановленого в силу вимоги законодавства, не впливає на її правовий режим.

Окрім того, у постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним. У наведеній постанові встановлено, що спірна земельна ділянка розташована у межах об`єкта природно-заповідного фонду, а тому належить до земель природно-заповідного фонду (п. 6.29), неоформлення спірної земельної ділянки за Нацпарком не змінює її цільового призначення як такої, що віднесена до земель природно-заповідного фонду та не звільняє Київраду від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки (п.6.36), спірна земельна ділянка входить в межі Національного природного парку «Голосіївський» та належить до земель природно-заповідного фонду, на якій забороняється проведення господарської діяльності, яка може спричинити шкоду заповідному об`єкту та порушити екологічну рівновагу, а також забороняється зміна меж відведення і надання земельних ділянок для інших потреб, використання їх під будь-яке будівництво (п.6.37).

Згідно із законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Так, за статтею 14 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду - це сукупність науково-обґрунтованих екологічних вимог, норм і правил, які визначають правовий статус, призначення цих територій та об`єктів, характер допустимої діяльності в них, порядок охорони, використання і відтворення їх природних комплексів.

Під цільовим призначенням земельної ділянки варто розуміти визначений законодавством правовий режим її експлуатації (використання), водночас поширення на відповідну територію режиму природно-заповідного фонду, встановленого законом, обтяжує цю земельну ділянку тими обмеженнями, які вимагаються для збереження і охорони цих земель.

Така охорона земель природно-заповідного фонду є комплексною, оскільки забороняє будь-яку діяльність, яка може негативно впливати на стан природних ресурсів, передбачає вичерпний перелік видів використання, а також особливий склад органів державної влади та місцевого самоврядування, які приймають рішення щодо створення, зміни меж, статусу та їх вилучення.

Разом з цим, за статтею 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Особливий порядок охорони таких земель визначений пунктами «б», «д» ч. 1 ст. 164 та ст. 166 Земельного кодексу України.

Тобто на відміну від земель сільськогосподарського призначення, режим охорони земель природно-заповідного фонду спрямований на збереження не тільки самої природи, рідкісних видів рослин та тварин, унікальних ландшафтів, водних ресурсів, а й цілої світової екосистеми природних територій, за допомогою яких природа може відновлюватись, щоб не перетворитись в аграрну пустелю.

Відповідно до приписів частини 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності держави або територіальної громади на обмежені в обороті об`єкти встановлене законом, тому не потребує доказування правового титулу.

На час виникнення спірних правовідносин зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного фонду, а також їх вилучення здійснювалася відповідно до ст. ст. 19, 20, 122, 149, 150 ЗК України.

Так, згідно з ч. ч. 1,2 ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 122 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу, частина 9 якої в свою чергу передбачає, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки природоохоронного призначення та у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу.

Згідно ст. 150 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», що підтверджується проектом ландшафтного заказника «Старокасьянівський» (том 1 а. с. 40-43, карта схема а.с. 43 зворотній бік), схемою розташування даної земельної ділянки і каталогом геодезичних координат (том 1, а. с. 128, 130), графічною інформацією щодо розташування земельної ділянки (а. с. 64 зворотній бік, том 1).

Розташування спірної земельної ділянки в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» за чинним законодавством свідчить про її віднесення до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї ділянки з іншим статусом цільового використання - для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, спірна земельна ділянка в силу імперативної вказівки законодавця належать до земель природно-заповідного призначення за фактом розташування на ній об`єкта природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський», що узгоджується із зазначеними вище висновками Верховного Суду від 31.07.2019р. у справі № 813/4701/16.

Окрім того, суд встановив, що 04.11.2022 року департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської облдержадміністрації винесено Охоронне зобов`язання, яким передано Покровській селищній раді під охорону та дотримання встановленого режиму ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» загальною площею 3504,2 га, який розташовано на території Покровської селищної ради Синельниківського району.

Суд дійшов висновку, що, незважаючи на те, що згідно з даними Витягу з ДЗК про земельну ділянку за №:01:005:1622, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2019 року на земельну ділянку № :01:005:1622 площею 197,2178 га (з якої сформовано у подальшому земельну ділянку за№:01:005:0486, даних з Публічної кадастрової карти України на земельну ділянку №:01:005:0486 від 04.03.2024 року, в яких зазначається категорія земель «землі сільськогосподарського призначення), цільове призначення «для ведення особистого сільськогосподарського господарства» (том 1, а. с. 60,61,62), ця обставина не має правового значення, оскільки статус спірної земельної ділянки першочергово визначається тим, що вона розташовуються в межах об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом такої території.

Разом з цим, слід зазначити, що Верховною Радою України 28.04.2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (27.05.2021р. набрав законної сили), яким внесено суттєві зміни до низки законодавчих актів, у тому числі до Земельного кодексу України.

Так, згідно із новою редакцією ч. 8 ст. 122 та ст. 149 Земельного кодексу України з 27.05.2021р. Кабінет Міністрів України втратив повноваження щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. 1, п. «в» ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно з п. п. «а», «ґ» ч. 5 ст. 83 Земельного кодексу України територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності; виникнення інших підстав, передбачених законом.

Пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що з дня набрання чинності цієї норми (27.05.2021р.) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Таким чином, Кабінет Міністрів України до 27.05.2021р. був розпорядником земель державної власності природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та лише за його погодженням згідно зі ст. 20 Земельного кодексу України можлива зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

На теперішній час в силу вищевказаних положень ЗК України земельні ділянки природно-заповідного фонду місцевого значення за межами населених пунктів є комунальною власністю відповідних територіальних громад. Зміна їх цільового призначення є можливою лише за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 ЗК України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд констатує, що в силу імперативних приписів закону станом на теперішній час спірна ділянка знаходиться у комунальній власності Покровської селищної ради; у той же час суд дійшов висновку, що у Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області та органів місцевого самоврядування до 27.05.2021р. не було повноважень на зміну цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

За ст. 54 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51 -53 цього закону.

Як встановлено судом, ландшафтний заказник місцевого значення «Старокасьянівський» є юридично створеним з 27.12.2011 року і включає 3504,2 га. Рішення про переведення земель природно-заповідного фонду ландшафтного заказника до іншої категорії, а також про скасування статусу цього заказника не приймались.

Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації у листах від 08.12.2023 року та 08.01.2024 повідомив, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Старокасьянівський» до департаменту не надходили.

Саме з моменту створення зазначеного об`єкту природно-заповідного фонду він набув особливого, виключного статусу та імперативно віднесений до земель природоохоронного призначення. Будь-яких рішень щодо скасування такого статусу, зміни цільового призначення або його вилучення уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування не приймалось.

Верховним Судом у постановах від 13.08.2019р. у справі № 910/11164/16, від 22.06.2022р. у справі № 752/3093/19, від 06.07.2022р. у справі № 575/462/21 неодноразово висловлювались правові позиції про виключність статусу об`єктів та територій природно-заповідного фонду та незаконність зміни цільового їх призначення органами державної влади та місцевого самоврядування.

Цільове призначення спірної земельної ділянки фактично незаконно змінено за вказаних вище обставин, тим самим створено перешкоди державі у користуванні та забезпеченні збереження унікальної екосистеми з рідкісним біорізноманіттям.

Судом встановлено, що територію природно-заповідного фонду заказника надано для здійснення сільськогосподарської діяльності, що не пов`язано з цілями вказаної категорії земель.

Проте така незаконна зміна не має правового значення, оскільки статус спірної земельної ділянки першочергово визначається розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом цієї території (постанова Верховного Суду від 31.07.2019р. у справі № 813/4701/16).

Відповідно до пункту «а» ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтями 16 та 21 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічні положення містяться у нормах ст. ст. 152, 155 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі № 925/1265/16).

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом також встановлено, що на момент відчуження земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 . Покровська селищна рада таких прав не мала.

Жодних погоджень з Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відведення земельної ділянки всупереч вимогам ст. 186-1 ЗК України не відбувалось.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №Р-991-15/VIII від 21.05.2021 року «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 , номер відомостей про речове право 43917866 є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм закону, а також прийняте за межами повноважень даного органу, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За ст. 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таке право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Договір оренди є правочином щодо розпорядження майном, а тому правом на його укладення, за ст. ст. 317, 319 ЦК України, наділений лише законний власник майна, тобто особа, що має усі правомочності щодо майна (користування, розпорядження та володіння).

Судом встановлено, що Покровська селищна рада не мала права щодо розпоряджання спірною земельною ділянкою, отже ОСОБА_1 не набув права власності на земельну ділянку і не мав повноважень на її подальше використання у тому числі, здавати її в оренду. Водночас в даному випадку згідно усталених позицій Верховного Суду, немає необхідності визнавати недійсним таким договір оренди, адже повернення земельної ділянки законному власнику є достатнім та ефективним способом захисту.

Щодо представництва прокурора у цивільній справі суд виходить з наступного.

Аналіз положень ст. 56 ЦПК України у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Як зазначалося, позивачі - Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації не здійснили захист інтересів держави у належний спосіб, що не заперечували і в своїх поясненнях, тому інтереси держави представляє прокурор.

Подання даного позову в інтересах держави, з одного боку, спрямоване на відновлення порушеного права територіальної громади на землі природно-заповідного фонду, суспільної рівноваги та забезпечення конституційного права кожного громадянина користуватися землями природно-заповідного фонду у встановлений законом спосіб.

З іншого боку, позов прокурора про повернення державі спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду (особливо цінні землі) спрямований на збереження екосистеми України, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також контролю за використанням і розпорядженням майном відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому, щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства.

У даному випадку порушення інтересів держави відбулося через порушення норм законодавства під час прийняття рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність, попри належність даної земельної ділянки до природно-заповідного фонду та полягає у фактичному користуванні ОСОБА_1 землею всупереч її цільовому призначенню.

Повернення у комунальну власність земельної ділянки, на якій розташований об`єкт природно-заповідного фонду місцевого призначення, переслідує легітимну мету контролю дотримання режиму використання та розпорядження об`єктами природно-заповідного призначення, що мають особливий статус з метою збереження цілісності екомережі України та гарантування безпечності довкілля.

На думку суду, в даному випадку не можна ототожнювати територіальну громаду і його представницький орган Покровську селищну раду, яка ухвалила незаконне рішення про відчуження земельної ділянки природно-заповідного фонду на користь фізичної особи для здійснення ним сільськогосподарської діяльності, яка вже призвела до спричинення шкоди внаслідок розорювання такої землі і тим самим спричинено шкоду громаді і державі в цілому.

Позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту у даному випадку буде саме скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо відчуження вказаної земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Ю.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 та повернення земельної ділянки у власність Покровської селищної територіальної громади.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

6.Розподіл судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Органом прокуратури при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 9689.60 грн.

Оскільки позов задоволений, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідачів вказані судові витрати.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Григоряна С.С. в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Покровської селищної ради, ОСОБА_1 , Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича» про скасування рішення селищної ради, скасування рішень про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду задовольнити.

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Покровської селищної ради №Р-991- 15/VIII від 21.05.2021 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) номер відомостей про речове право 43917866.

2. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, яка розташована на території Покровської селищної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Скляр Ю.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.09.2021, індексний номер рішення: 60319232 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242), та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486.

3. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, шляхом скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Лопатіна О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2021, індексний номер рішення: 60756951 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242) та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :01:005:0486 Селянського (фермерського) господарства «Климчука Валерія Михайловича» (), (номер запису про інше речове право 44305689).

4. Усунути перешкоди власнику Покровській селищній територіальній громаді в особі Покровської селищної ради () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2,00 га з кадастровим номером :01:005:0486, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та СФГ «Климчука Валерія Михайловича» () повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0486 площею 2 га у власність Покровської селищної територіальної громади в особі Покровської селищної ради ().

Стягнути з Покровської селищної ради () на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800), сплачений судовий збір у сумі 3229,87 грн. (три тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800), сплачений судовий збір у сумі 3229,87 грн. (три тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 87 коп.).

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Климчука Валерія Михайловича» () на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800), сплачений судовий збір у сумі 3229,87 грн. (три тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 87 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 09 травня 2025 року.

Суддя О.В. Чорна

29.04.2025