Справа № 449/1533/24 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/656/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року в складі судді Борняка Р.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

встановив:

У жовтні 2024 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2011 року між сторонами розірвано шлюб, у якому народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до виконавчого листа №449/158/19 виданого Перемишлянським районним судом Львівської області від 02.04.2019, відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці ОСОБА_4 виповнилось 18 років.

Відповідач працює у Головному управлінні національної поліції у Львівській області та має стабільний заробіток.

На даний час дочка навчається на 2 курсі Львівського Національного університету ім. І. Франка на денній формі навчання за спеціальністю «035 Філологія». Дата завершення 30.06.2027. У зв`язку з необхідністю коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одягу, взуття, харчування, придбання навчально-методичних посібників, підручників, періодичні витрати на лікування дитини, тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.

Просила ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на її користь аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Заочним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 07.10.2024 і до досягнення нею 23 років, або до закінчення навчання.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року залишено без задоволення.

Заочне рішення в загальному порядку оскаржив ОСОБА_1 , вважає таке незаконним та необґрунтованим, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ні в позовній заяві, ні в оскаржуваному рішенні немає жодного конкретного посилання на докази, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги. Зокрема позивачкою не вказано та не надано суду жодного доказу про вартість навчання доньки, вартість оренди житла, вартість витрат на одяг, на продукти харчування, вартість витрат на продукти харчування, транспортні послуги.

Звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст. 81 ЦК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачкою не надано жодного доказу і відповідно не доведено існування всіх юридичних фактів, які би у своїй сукупності надавали право на стягнення з відповідача на підставі ст. 199 СК України аліментів у визначеному судом розмірі, не надано належних доказів на підтвердження у повнолітньої доньки потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням на зазначену суму, то однозначним є висновок, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, є безпідставним та необґрунтованим, зроблений на підставі гіпотетичних припущень позивача.

Додає, що в заочному рішенні взагалі не вказано з розрахунку яких саме сум витрат позивача визначено розмір аліментів в розмірі 1/3 частки.

Також при вирішенні даного спору судом не враховано положення глави 16 СК України, якою не встановлено самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відтак, обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Позивачка не надала суду жодного доказу отримання нею доходів, жодних доказів витрат понесених нею на утримання дитини, доказів матеріального становища дитини.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду. Зокрема, постанову Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17.

Просить скасувати заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовну відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення аліментів, сумарний розмір яких не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог. Визначивши розмір аліментів у частці від всіх видів доходу (1/3) суд встановив, що відповідач в змозі утримувати доньку, яка продовжує навчання і потребує витрат, при цьому виходив з засад розумності, виваженості та справедливості.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.

Судом встановлено, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 листопада 2011 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , зареєстрований 27.05.2006 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №19 (справа №2-398/2011) (а.с.5).

У шлюбі в сторін народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

У зв`язку з реєстрацією шлюбу 29.05.2012 ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 », про що свідчить відмітка у паспорті (а.с.6).

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 квітня 2019 року змінено розмір аліментів, визначений рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.12.2012 у справі №2-305/2012.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 досягла повноліття.

Згідно із довідкою Львівського національного університету імені Івана Франка №2331 від 06.09.2024, ОСОБА_6 є студенткою 2 курсу освітнього ступеня Бакалавр денної форми здобуття освіти Факультету іноземних мов за спеціальністю 035 Філологія. Дата завершення навчання: 30.06.2027 (а.с.9).

Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №2911-23/ВС-219-11.16 від 22 серпня 2023 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 145344 грн. (сто сорок п`ять тисяч триста сорок чотири грн); вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік за умовами цього Договору становить 36 336 грн (тридцять шість тисяч триста тридцять шість грн) (а.с.12, 13).

Згідно із витягом №12-12/153 від 05.09.2024 Болотнянського старостинського округу Перемишлянської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 11).

Із довідки про доходи №118 від 13.09.2024, виданої КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» вбачається, що ОСОБА_2 займає посаду «медсестра палатна», розмір її доходу з серпня 2023 по серпень 2024 становить 203 374 грн. 34 коп. (а.с.14).

Із відповіді №924800 від 26.11.2024 отриманої з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, ОСОБА_1 працює в ГУНП у Львівській області, його дохід за період з січня 2024 по вересень 2024 року становить 323 418,16 грн. (а.с.19).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.2 ст. 199 СК України).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В свою чергу, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що дитина сторін ОСОБА_6 є студенткою другого курсу філологічного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка, що знаходиться у м. Львові, денної форми навчання на платній основі, відтак потребує коштів на оплату вартості навчання, а також матеріальної допомоги на доїзди до навчального закладу, харчування, придбання підручників, оплати проживання (за необхідності), мобільний зв`язок.

Відповідач, який є працездатною особою, має основне місце праці та стабільний заробіток, відтак зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, інших утриманців, які за законом повинен утримувати, немає.

Доводи апелянта на те, що позивачкою не надано доказів про вартість навчання колегія суддів вважає неспроможними, оскільки позивачкою додано до позовної заяви Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №2911-23/ВС-219-11.16, умови якого визначають про вартість навчання.

Ненадання позивачем доказів вартості проживання, одягу, продуктів харчування та транспортні послуги не можуть бути підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки такі витрати беззаперечно існують, враховуючи щоденні потреби дитини для її життєдіяльності в період навчання.

За таких обставин, беручи до уваги, те, що донька сторін є повнолітньою, проживає разом з матір`ю, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги спільний обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, а також можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та зміни заочного рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року шляхом зменшення розміру аліментів з 1/3 до1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підстави для розподілу судових витрат за розгляд апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 07.10.2024 і до закінчення ОСОБА_6 навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 травня 2025 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк