Справа № 482/451/25
Номер провадження 2/482/618/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Лебедьєва А.В.., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позовній заяві позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка загальною площею 7,3100 га :01:000:0039- 5,12 га та :01:000:0081- 2,19 га) за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради (колишня Троїцька сільска рада), Миколаївського (колишній Новоодеський) району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК№039680 виданого 25.06.2003 року.

Спадщину після смерті батька прийнята позивачем, так як остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявила відмову від спадщини.

Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Філіпенка Д.В. для оформлення спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Посилаючись на викладене, в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , до складу якої входить вищевказана земельна ділянка, право власності на яку належало спадкодавцю і не припинилося внаслідок його смерті, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач вимушена звернутися до суду за визнанням в судовому порядку, спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , права власності на земельну ділянку загальною площею 7,3100 га :01:000:0039- 5,12 га та :01:000:0081- 2,19 га).

Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення та просила розглядати справу без її участі.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нова Одеса, Миколаївської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 був батьком позивача, що підтверджено дослідженими судом доказами (свідоцтво про народження, видане 23.11.1974 року, Троїцьким с/бюро ЗАГС Новоодеського району Миколаївської області, Серія НОМЕР_2 , актовий запис №25).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку площею 7,3100 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради (колишня Троїцька сільска рада), Миколаївського (колишній Новоодеський) району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК№039680 виданого 25.06.2003 року Новоодеською районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №39.

З матеріалів спадкової справи № 176/2023 до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було подано заяву приватному нотаріусу Миколаївського районного нотаріального округу Філіпенку Д.В. про прийняття спадщини.

Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від будь-яких інших осіб, факту існування заповітів досліджені матеріали спадкової справи № 176/2023, не містять та судом не встановлені.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно Новоодеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 30.11.2022 року, актовий запис 16.

Окрім того, ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджено дослідженими судом доказами (свідоцтво про народження, видане 23.11.1974 року, Троїцьким с/бюро ЗАГС Новоодеського району Миколаївської області, Серія НОМЕР_2 , актовий запис №25).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 про відмову від належної їй частки спадщини, що залишилася після сметрі чоловіка, на користь дочки ОСОБА_4 .

На день смерті ОСОБА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 проживали за місцем реєстрації своєї дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 не оформила спадщину (на свою частку) згідно до чинного законодавства України, так як не виявила бажання, а навпаки заявила про відмову від прийняття спадщини.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 про відмову від спадщини не заявляла, а навпаки виявила бажання прийняти спадщину, тоді як дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заявила про відмову від спадщину.

Таким чином в силу ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 .

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.

За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця.

У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку.

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, інших спадкоємців немає, позивач прийняла спадщину подавши відповідну заяву у строк встановлений ст.1270 ЦК України нотаріусу за останнім місцем проживання спадкодавця, належність спадкового майна спадкодавцю також підтверджено документами, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за місцем відкриття спадщини позивач не може із об`єктивних причин, іншого способу захистити право позивача не існує, а відмова у позові ОСОБА_1 становила б не пропорційне втручання у її право власності.

Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним захистити права позивача, визнавши за нею право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. 7, 10, 89, 158, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області у віці 91 рік, право власності на земельну ділянку загальною площею 7,3100 га :01:000:0039- 5,12 га та :01:000:0081- 2,19 га) за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована, в межах території Новоодеської міської ради (колишня Троїцька сільска рада), Миколаївського (колишній Новоодеський) району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК№039680 виданого 25 червня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Баранкевич В.О.