Справа № 369/1818/19
Провадження №2-зз/369/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Осіпова В.І.

за участі

представника заявника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_5 , про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року відповідач ОСОБА_4 подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Вимоги мотивував тим, що у провадження суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок.

За клопотанням представника позивача судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, тощо. Але на час подання заяви, є судове рішення, яке набрало законної сили про відмову в задоволенні позову, тому слід скасувати заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 11 лютого 2019 року.

За ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Шелудько Людмила Григорівна подану заяву підтримала, просила задоволити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат Побережник А.О. проти задоволення клопотання заперечувала. Вказали, що ними подано касаційну скаргу та на даний час Верховний Суд вирішує питання про відкриття касаційного провадження. Вважають передчасним вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову. Просили відмовити у задоволенні заяви.

У судове інші учасники, які брали участь у розгляді справи, не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Їх неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

При розгляді заяви встановлено, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5 , про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок (справа №369/1818/19).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року вжито заходи забезпечення позову та накласти арешт на:

- 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належних на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 ;

- 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку площею 0,2273 га, кадастровий номер :01:012:0018, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1855 га, кадастровий номер :01:012:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5 , про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок - задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_5 , про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок відмоволено.

Тобто на час розгляду справи по справі ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду від14 квітня 2025 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року за клопотанням представника заявника - адвоката Побережник Альони Олександрівни неповажними. Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року залишено без руху. Встановлено для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2025 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року за заявою представника заявника - адвоката Побережник Альони Олександрівни неповажними. Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Інші відомості щодо відкриття касаційного провадження сторонами суду не повідомлено на час розгляду клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії ; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішено судом при постановленні судового рішення.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Посилання позивача на передчасність подання клопотання до перегляду судового рішення судом касаційної інстанції і в касаційній скарзі вказані ними вагомі порушення норм права і як наслідок велика вирогідність прийняття нового судового рішення, суд до уваги не приймає.

Так, ЦПК чітко встановлюються строки набрання судовим рішенням законної сили з моменту проголошення судом апеляційної інстанції. Так, судове рішення набрало законної сили 07 лютого 2024 року. Заява про скасування заходів забезпечення подана до суду 25 березня 2025 року, а касаційна скарга позивачем подана 31 березня 2025 року (про що вказано в ухвалі від 15 квітня 2025 року). При цьому на час розгляду ще не вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки на даний час провадження по справі закінчено, рішення суду набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, а відповідач просить суд скасувати забезпечення позову для відновлення свого права, враховуючи наявність арешту порушує права власника та суперечить приписам статей 319, 321 ЦК України суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 210, 158, 293 ЦПК України, суд, -

постановив :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_5 , про скасування свідоцтв, визнання незаконним та скасування рішення, внесення змін до записів у Державному земельному кадастрі, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та визнання права користування частинами земельних ділянок - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року по справі 369/1818/19, шляхом зняття арешту, а саме з:

- 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належних на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 ;

- 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_4 ;

- земельної ділянки площею 0,2273 га, кадастровий номер :01:012:0018, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,1855 га, кадастровий номер :01:012:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12 травня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ