Справа №462/215/25
пр № 2-ві/464/6/25
У Х В А Л А

09 травня 2025 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участю секретаря судових засідань Харук У.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бідного Бориса Борисовича про відвід судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від розгляду цивільної справи № 464/215/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа № 464/215/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 головуючим суддею у справі № 464/215/25 визначено суддю Тімченко О.В.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в означеній справі.

07.05.2025 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Бідного Б.Б. про відвід судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від розгляду справи № 464/215/25 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування доводів поданої заяви представник відповідачки Бідний Б.Б. покликається на наявність у нього тривалих неприязних стосунків із суддею Тімченко О.В., що виникли під час судового розгляду у 2012-2013 роках цивільної справи № 464/884/13-ц за позовом його клієнтки Микитин Н.І. під головуванням вказаної судді, а також порушення вимог процесуального закону при розгляді даної справи, які полягали у постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі за невідповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, несвоєчасному надсиланні заявнику судової повістки про виклик до суду, відсутністю у підсистемі «Електронний суд» окремих документів по справі.

На переконання заявника, наведені факти та обставини викликають в нього та у відповідачки сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Тімченко О.В., а відтак вважає, що є підстави для відводу судді від розгляду справи.

Ухвалою судді Тімченко О.В.від 07.05.2025 заяву представника відповідачки ОСОБА_2 від 07.05.2025 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано для вирішення судді, що не входить до складу суду який здійснює розгляд справи, в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 для вирішення заяви про відвід судді визначено суддю Жилу В.С.

В судове засідання 09.05.2025 з розгляду заяви про відвід судді учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду означеної заяви (судові повістки про виклик до суду 08.05.2025 надіслано учасникам в електронні кабінети підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС).

Враховуючи визначені процесуальним законом строки розгляду заяви про відвід судді, суд, керуючись положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішив розгляд поданої заяви про відвід провести за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу (частина третя статті 40 ЦПК України).

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону, зміст поданої заяви та визнання ухвалою головуючого судді від 07.05.2025 заяви про відвід необґрунтованою, така заява розглядається в порядку, визначеному абзацом першим частини третьої статті 40 ЦПК України.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Пунктами 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, будь-які доводи сторони щодо незгоди з процесуальним рішенням суду не можуть бути підставою для відводу судді.

Надаючи оцінку доводам заявника суд констатує, що жодних доказів заінтересованості у результаті розгляду справи, як і упередженості чи необ`єктивності судді Тімченко О.В., заявником не надано.

Так, мотивуючи заяву про відвід, представник відповідаки вказує на наявність у нього неприязних стосунків із суддею Тімченко О.В., що виникли під час судового розгляду у 2012-2013 роках цивільної справи № 464/884/13-ц за позовом його клієнтки Микитин Н.І. під головуванням вказаної судді. Заявник стверджує, що внаслідок порушення Тімченко О.В. обов`язків судді при розгляді справи № 464/884/13-ц він був змушений звернутись із скаргою про застосування до неї дисциплінарного стягнення, а сама суддя заявила собі самовідвід в означеній справі.

Суд зауважує, що заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження означених обставин, як от рішення про застосування до судді дисциплінарного стягнення, вмотивованої заяви чи ухвали судді про самовідвід від розгляду справи № 464/884/13-ц (відомості про постановлення такої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень також відсутні).

Разом з тим, самі тільки твердження про наявність у представника сторони неприязних стосунків із головуючим суддею у справі, зокрема, через його можливу участь в інших спорах за участю цього ж адвоката, за відсутності інших обставин та/або відповідних доказів, не може бути підставою для відводу судді від розгляду даної справи.

Що стосується доводів заявника про порушення вимог процесуального закону при розгляді цієї справи, які полягали у постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі за невідповідності позовної заяви вимогам закону, несвоєчасному надсиланні заявнику судової повістки про виклик до суду, відсутності окремих документів по справі у підсистемі «Електронний суд», суд відзначає наступне.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, окрім іншого, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи (ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку (ч.ч. 3, 4 ст. 214 ЦПК України).

Надаючи оцінку означеним доводам заявника, вбачається, що такі зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями головуючого у справі, що в силу положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.

Так, ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від 09.04.2025 позовну заяву ПРАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.30 год. 06.05.2025.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, не надаючи оцінки законності ухвали від 09.04.2025, оскільки це не входить до повноважень судді при вирішенні заяви про відвід, суд роз`яснює, що у випадку невідповідності поданої позовної заяви вимогам процесуального закону та за наявності підстав для її залишення без руху, відповідачка (її представник) не позбавлена можливості звернутися до суду із відповідною заявою чи клопотанням після відкриття провадження у справі.

В аспекті виконання вимог закону щодо своєчасного повідомлення представника відповідача про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у справі, призначеного на 12.30 год. 06.05.2025, суд зазначає, що враховуючи вручення судової повістки про виклик до суду 18.04.2025 безпосередньо ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також звернення представника відповідачки ОСОБА_2 23.04.2025 до суду із клопотанням про «ознайомлення із матеріалами цивільної справи … і про відкладення підготовчого судового засідання» та його розписку про фактичне ознайомлення 30.04.2025 із справою, наведене в сукупності вказує на завчасну та достеменну обізнаність сторони відповідачки про призначене судом засідання, а відповідно подальше додаткове скерування ОСОБА_2 , як представнику учасника, судової повістки про виклик до суду не спричинило до порушення його права на доступ до правосуддя.

Суд роз`яснює, що учасники справи на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, вправі заявляти заяви, клопотання, заперечення в порядку визначеному ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 214 ЦПК України і саме в такий спосіб належить реагувати на поведінку головуючого судді у справі.

На переконання суду, незгода сторони з окремими процесуальними рішеннями судді чи відсутність окремих документів у підсистемі «Електронний суд», не може свідчити про упередженість судді чи заінтересованість у результатах розгляду провадження. При цьому, оцінка наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді справи надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку на підставі належно оформлених та поданих апеляційних чи касаційних скарг.

В свою чергу, безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд звертає увагу також на практику Європейського суду з прав людини в контексті неупередженості судді, який визначає два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

В аспекті суб`єктивного критерію суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість судді Тімченко О.В.у розгляді даної справи, зокрема до ОСОБА_1 чи її представника Бідного Б.Б., відсутні.

У пунктах 1.1, 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Враховуючи наведене, суд констатує, що об`єктивних даних та відповідних доказів про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді заявником не надано, а відтак приходить до висновку про те, що законні підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бідного Бориса Борисовича про відвід судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В.від розгляду цивільної справи № 464/215/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Володимир ЖИЛА