Справа № 577/2609/23
Провадження № 6/577/24/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" травня 2025 р.

суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Гетьман В.В. розглянувши матеріали справи №6/577/24/25 за заявою представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. надійшла вищевказана заява через Електронний суд.

Разом з тим, заява підлягає поверненню позивачу з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

За правилами ч. 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в цивільному судочинстві згідно з вимогами ст.62 ЦПК України допустимим доказом повноважень адвоката як особи, що підписала заяву по суті є лише довіреність або ордер.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в своїй постанові від12.10.2018 у справі No 908/1101/17 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 24.04.2018 у справі №914/2414/17 про те, що у довіреності, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів особи у суді, має обов`язково бути зазначено, що представник є адвокатом.

У постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі N 908/1101/17 викладено таку правову позицію: нормами Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не встановлено, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не передбачено таких вимог ні ГПК України, ні ЦК України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

У розглядуваному аспекті важливо, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 24.04.2018 у справі N 914/2414/17 про те, що довіреність, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у суді, повинна обов`язково мати вказівку, що представник є адвокатом.

Так, з долученої довіреності вбачається, що Моняко В.В. уповноважив на представництво своїх інтересів ОСОБА_1 . Разом з цим, з копії довіреності не вбачається, що останній має статус адвоката та до заяви не долучено копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.

Також слід зазначити, що цивільна справа за позовною заявою представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Конотопської міської ради Сумської області, ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання приватизації земельної ділянки недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, розглядалася в загальному позовному провадженні. Дана заява є похідною з вищевказаної цивільної справи.

З врахуванням зазначеного, приходжу до висновку, що із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 05.03.2024 р., звернулась особа, яка немає належної процесуальної дієздатності на подання такої заяви та участі в її розгляді.

Відтак, заява підлягає поверненню.

Так, відповідно до ч. 9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, вивчивши матеріали заяви, встановлено, що її подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підписання заяви та звернення з нею до суду від імені та в інтересах заявника, - що є підставою для повернення заяви особі, яка її подала відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.60, 185, 274, 354-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

СуддяВ. В. Гетьман