Справа № 128/1735/25
УХВАЛА

09 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

УСТАНОВИЛА:

08.05.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області подано вищевказану заяву.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі оглядом матеріалів даної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

У статті 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Заінтересовані особи приймають участь у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

У даному випадку заявником ОСОБА_1 взагалі не зазначено заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.08.2018 (справа № 545/1472/17 ) зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 (справа 320/948/18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме: якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Слід звернути увагу заявника на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту має подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення заявник звертався до відповідних органів (організацій) за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Однак у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не зазначено та до заяви не долучено доказів звернення заявника до відповідних органів для отримання відповідних документів, які б посвідчували факт належності правовстановлюючого документа, але йому у цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови, або що організація, яка видала вказаний документ, не має можливості внести до цього документу відповідні виправлення.

Крім того, ОСОБА_1 у прохальній частині заяви просить встановити факт, що «Свідоцтво на право власності №78 (Свидетельство №78 о праве личной собствености на домовладение), видане виконкомом Гуменської сільської Ради народних депутатів 14.12.1989 на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів №128 від 19.05.1988 на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Обгрунтовуючи мету встановлення факту належності правовстановлюючого документа, ОСОБА_1 зазначає, що претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. У той же час, вказує, що встановлення факту йому необхідне для подальшого розпорядження земельною ділянкою та що іншого порядку встановлення факту належності ОСОБА_3 Державного акту на право на земельну ділянку не існує.

Отже, зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви суд позбавлений можливості встановити дійсну мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва на право власності на житловий будинок.

Заявник ОСОБА_1 не обгрунтовує та не надає доказів на підтвердження наявності у нього перешкод у позасудовому вирішенні питання щодо оформлення спадкового майна.

Крім того, долучені заявником ОСОБА_1 ксерокопії документів не засвідчені належним чином.

У зв`язку з зазначеними недоліками заяви вирішення питання про відкриття провадження у даній справі буде передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявнику термін усунути недоліки заяви, а саме: заявнику слід привести свою заяву у відповідності до вимог чинного законодавства шляхом усунення недоліків, перелічених у даній ухвалі; обґрунтувати мету встановлення факту; після зазначення у заяві відповідних заінтересованих осіб та доказів на обгрунтування заявлених вимог надати копії заяви з доданими документами відповідно до кількості заінтересованих осіб; надати докази на підтвердження звернення до відповідних органів (організацій) за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але заявнику в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови, та надати докази на підтвердження наявності у заявника перешкод у позасудовому вирішенні питання щодо оформлення спадкового майна.

Керуючись статтями 177, 185, 293, 294, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання нею даної ухвали, роз`яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ