Справа № 681/438/25
Провадження 2-о/681/41/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Іллюка С.В.,

з участю секретаря судових засідань Арзанцевої І.С.,

заявниці ОСОБА_1 , її представниці - адвокатки Салюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонному цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Полонська міська рада Шепетівського району Хмельницької області,

в с т а н о в и в:

03.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви вказує, що навесні 2024 року нею виявлена помилка у свідоцтві про народження, а саме її прізвище вказано ОСОБА_2 та батьками вказані - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Однак у паспорті громадянина України прізвище її батька вказано ОСОБА_5 . Крім того, у рідного брата заявниці - ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження вказано прізвище ОСОБА_5 , та батьком вказаний ОСОБА_3 . Заявниця звернулася до Полонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо можливості внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 № 216, складеного 12.07.1978 та актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_7 № 256 від 10.11.2007, а саме з ОСОБА_8 на ОСОБА_8 . У відповідь на заяву ОСОБА_1 надано висновок від 13.08.2024 про неможливість задовольнити її заяву про внесення змін до актових записів про народження та шлюб у зв`язку з відсутністю підстав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідне для прийняття спадщини, однак вона позбавлена такої можливості, оскільки не може підтвердити родинні відносини з батьком внаслідок розбіжності прізвищ у цих документах.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.04.2025 справу передано судді Іллюку С.В.

Ухвалою суду від 11.04.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокатка Салюк І.В. в судовому засіданні підтримали доводи заяви.

Представник заінтересованої особи - Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області до суду не прибув, 22.04.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що просить вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності, чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Верховного Суду України від 15.01.2025 у справі № 205/4972/23 зазначено, що родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення, так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог чинного ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

З таких самих критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 (провадження №11-150апп23).

Метою встановлення факту родинних відносин заявниця ОСОБА_1 вказала можливість прийняття спадщини.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких мотивів.

Даними зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 , а батьком - ОСОБА_3 (а.с. 10), актовий запис № 216 від 12.07.1978.

Відповідно до даних зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , заявниця ОСОБА_8 10.11.2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис № 256 від 10.11.2007. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 (а.с. 9).

Згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батько заявниці ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком останнього вказаний ОСОБА_10 , а матір`ю - ОСОБА_11 , актовий запис № 74 від 07.09.1936 (а.с. 14).

Як встановлено даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 23.05.2001 Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, батько заявниці значився як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Батько заявниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 28 від 25.01.2025 (а.с. 17).

Рідний брат заявниці у свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 вказаний як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

Крім того, до матеріалів справи долучено такі докази: довідку МСЕ серії ХМ № 194364, відповідно до якої встановлено другу групу інвалідності ОСОБА_3 , 1936 року народження (а.с. 18); пенсійне посвідчення № НОМЕР_7 , відповідно до якого пенсія призначена із зазначенням російською мовою « ОСОБА_12 », 1936 року народження; табель успішності за 1989 - 1990 рік, згідно з яким заявниця значилась як ОСОБА_8 (а.с. 21-22).

Висновком Полонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.08.2024 заявниці відмовлено у внесенні відповідних змін щодо прізвища до актових записів про народження № 216, складеного 12.07.1978 та про шлюб № 256, складеного 10.11.2007 (а.с. 12-13).

Свідки ОСОБА_13 , 1956 року народження, та ОСОБА_14 , 1977 року народження, кожен окремо, в суді пояснили, що дійсно заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_15 є рідними донькою та батьком, які за життя постійно спілкувались, підтримували дружні родинні стосунки.

Заявниця ОСОБА_1 в інший спосіб, ніж в судовому порядку, не може встановити факт родинних відносин, що унеможливлює для неї прийняття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що докази, досліджені в суді, об`єктивно підтверджують правдивість доводів ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлення вказаного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для задоволення цієї заяви.

Керуючись наведеним, ст. ст. 3, 4, 5, 10, 259, 293, 294, 315, 319 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.05.2025.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Полонська міська рада Шепетівського району Хмельницької області, , місцезнаходження: м. Полонне, вул. Л.Українки, 114 Шепетівського району Хмельницької області, поштовий індекс 30501.

Суддя Сергій ІЛЛЮК