Справа № 505/3926/24
№ 2/505/1574/2025
08 травня 2025 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої судді Ващук О.В.,
за участі секретаря судових засідань Федорцової І.С.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» номер 4273-IX від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що 22 серпня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Від даного шлюбу дітей вони не мають, сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, що призводило до постійних сварок, шлюб носить формальний характер, оскільки з листопада 2021 року вони проживають окремо.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2025 року постановлено провести у даній справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3 ) укладено шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 22 серпня 2019 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 176.
Відомостей про наявність від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Позивачка повідомила суд, що від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають, оскільки з листопада 2021 року стосунки з відповідачем припинено, їй не відоме місце його проживання, відповідно немає можливості розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому вона змушена була звернутися з даним позовом до суду.
На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть.
Згідно з ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Беручи до уваги те, що відповідач у справі є громадянином іншої держави, а позивачка є громадянкою України, то суд дійшов висновку, що даний позов про розірвання шлюбу необхідно розглядати за законодавством України.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.
Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка просить суд змінити їй прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 », тому суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу, змінити прізвище позивачки « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_3 ».
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 293, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 22 серпня 2019 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 176, розірвати.
Після розірвання шлюбу змінити ОСОБА_1 прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Ващук