Провадження №2/337/691/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автомобіліст-10», про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 до суду надійшов вказаний позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Заярна М.А., до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа ОСББ «Автомобіліст-10», який позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є дідом позивачки та батьком відповідача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач, як спадкоємець за законом по праву представлення, прийняла спадщину після смерті діда в порядку ст.1266 ЦК України, шляхом звернення до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, оскільки її батько - ОСОБА_2 , який був сином ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину за законом, відкриту після смерті ОСОБА_3 , також прийняв відповідач ОСОБА_2 04.04.2015 постановою державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкової квартири, оскільки після сплати пайових внесків за квартиру, яка була виділена діду на підставі ордеру №906 від 01.09.1982, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих, він не зареєстрував при житті право власності на неї та не отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру.

Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема, свідоцтва про право власності на квартиру, вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину.

Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.02.2025 у справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.03.2025 за клопотання представника позивача з Першої запорізької державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи №154/2014, яка була заведена 06.06.2014 (номер спадкової справи у реєстрі: 56168445) після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою, діяльність якої припинена.

18.03.2025 до суду з Першої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія витребуваної спадкової справи.

Ухвалою суду від 01.04.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, від представника позивачки адвоката Заярної М.А. надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. в судове засідання не прибула, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника вказаного відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законодавством порядку. Клопотань, заяв від ОСОБА_2 не надходило.

Представник третьої особи ОСББ «Автомобіліст-10» в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законодавством порядку. В матеріалах справи міститься заява голови правління ОСББ «Автомобіліст-10» про проведення розгляду даної справи без участі представника ОСББ.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та учасників справи на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Судом встановлено, що на підставі ордеру №906 серія А-ІІІ ЖСК від 01.09.1982, який виданий Виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 на родину (в т.ч. ОСОБА_4 дружину, ОСОБА_2 сина, ОСОБА_2 - сина) була виділена трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

23.04.1985 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідно до довідки №17 від 24.02.2014, яка видана ЖБК-265 «Автомобіліст-10», ОСОБА_3 , 1951 р.н., проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 16.05.1990 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . За вказаною адресою також проживає та зареєстрована ОСОБА_4 , 1952 р.н.

Згідно з довідкою голови правління «Автомобіліст-10»№51 від 08.11.2024, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , був членом ЖБК «Автомобіліст-10», сума пайового внеску за вказану квартиру в розмірі 10872,84 крб. сплачена у другому кварталі 1992 року в повному обсязі.

Також судом встановлено, що ОСББ «Автомобіліст-10»як юридична особа зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 23.04.1981, , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Воронезька (після перейменування Стародніпровська), буд.5, є правонаступником ЖБК №265 «Автомобіліст-10».

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджені відповідними копіями свідоцтва про народження.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

06.06.2014 відповідач ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом (син спадкодавця) звернувся до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим заведена спадкова справа №154/2014, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 56168445, яка на час розгляду справи є чинною.

12.06.2014 позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за правом представлення (онука спадкодавця, її батько помер до відкриття спадщини) звернулася до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана заява міститься у спадковій справі №154/2014.

Постановою державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори від 04.04.2015, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що правовідносини щодо набуття права власності на спірну квартиру виникли до 01.01.2004, суд вважає необхідним застосувати до них норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України від 07.02.1991 № 697-XII «Про власність» (втратив чинність з 20.06.2007), Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969 № 2006-VII.

За змістом ст.86, 128 ЦК УРСР 1963р. право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном . Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

При цьому, відповідно до п.3 постанови Верховної Ради України від 26.03.1991 «Про порядок введення в дію Закону України «Про власність», положення ст.15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року (дата введення в дію Закону України «Про власність»).

Крім того, діюче на той час цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Згідно з ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

З`ясувавши усі обставини справи та оцінивши надані суду докази, суд вважає встановленим та доведеним, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на праві власності. При цьому право власності на вказану квартиру було набуто померлим ОСОБА_3 на законних підставах - відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991 №697-ХІІ «Про власність» як членом ЖБК №265 «Автомобіліст-10», який в 1992 році повністю вніс пайовий внесок, що підтверджується відповідною довідкою ОСББ «Автомобіліст-10», який є правонаступником ЖБК №265 «Автомобіліст-10», і ним на даний момент не оспорюється.

Спадкодавець тривалий час мешкав у вказаній квартирі, володів та користувався нею, однак за життя не оформив своє право власності.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказану спадщину в рівних частках прийняли відповідач ОСОБА_2 , який є сином померлого та спадкоємцем першої черги за законом, та позивачка ОСОБА_1 , яка є онукою померлого, донькою сина померлого - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадкоємцем за правом представлення. Відповідно кожному з цих спадкоємців належить по 1/2 частці спадкової квартири.

Таким чином, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 правомірно набула в порядку спадкування за правом представлення право власності на спадкове майно, а саме, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, судом встановлено, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді зазначеного нерухомого майна у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Однак, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності на нерухоме майно і відсутність державної реєстрації цього права за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини.

Отже, позивач позбавлена можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку спадкової квартири.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: до Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, , місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автомобіліст-10», , місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Стародніпровська, буд.5.

Суддя М.В.Сидорова