Справа № 296/3723/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"09" травня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Ліван ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему "Електронний суд" на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до громадянина Республіки Ліван ОСОБА_2 .

За змістом позовних вимог позивач просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 14/04/1434 року хіджри, що відповідає 24.02.2013 р., номер файлу акту про укладення шлюбу 195/2013, ім`я представника каді/уповноваженої особи: ОСОБА_3 , суддя/каді суду першої інстанції Раасаль-Хейми Мухаммад Хамдан Рашідаш-Шаххі, Уряд емірату Раасаль-Хейма, Департамент з питань судів

Суд, перевіривши позовну заяву на її відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві відповідачем зазначено ОСОБА_2 , проте у копії свідоцтва про шлюб вказано ім`я чоловіка ОСОБА_2 . Також у свідоцтві про народження ОСОБА_4 , батьком дитини значиться ОСОБА_5 .

Таким чином позивачу слід уточнити ім`я відповідача.

Позивачем у позовній заяві не зазначено номер засобу зв`язку відповідача, які не можуть бути невідомим позивачу в силу шлюбно-сімейних відносин, які існують між сторонами.

Також суд звертає увагу, що згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду КП "Д-3" аналогічна позовна заява подавалася раніше і в ухвалі судді Корольовського районного суду м. Житомира Шалоти К.В. від 08 квітня 2025 року зазначено, що позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 24.03.2025 року було вказано останній відомий номер засобів зв`язку відповідача, однак в даній позовній заяві стверджується, що номери засобів зв`язку позивачу не відомі.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів (документів), копії яких додано до позовної заяви.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач є громадянином Ліванської Республіки.

Згідно ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Оскільки позивачка є громадянкою України, а відповідач громадянином Ліванської Республіки, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою іноземний елемент, а тому вирішення спору між ними щодо розірвання шлюбу та наслідків такого розірвання в судах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

В позовній заяві позивач вказує, що на території України відповідач зареєстрував місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тому дана справа підсудна Корольовському районному суду м. Житомир.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України було здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача як фізичної особи.

Як вбачається з відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, яка надійшла на адресу суду 09.05.2025 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

З вказаного слідує, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання в Україні, зокрема на території Корольовського району м.Житомира. Позивачем не надано доказів такого проживання. Підстави підсудності такої справи судам України, зокрема Корольовському районному суду м.Житомира, позивачем не обґрунтовано.

Слід звернути увагу, що ч. 1 ст. 498 ЦПК України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачає, що у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія і Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Німеччина, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, росія, Узбекистан.

Порядок здійснення вручення врегульовано в Україні Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У такому разі саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

При цьому ч.7 ст.43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

В позовній заяві вказано, що відповідач не зареєстрований в системі "Електронний суд".

Таким чином позовну заяву з додатками необхідно було направити відповідачу у паперовій формі рекомендованим листом з описом вкладення на адресу зареєстрованого місця проживання.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що копія позовної заяви та додані документи були надіслані представником позивача за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою, за якою відповідач не зареєстрований, що не можна вважати належним виконанням вимог щодо надсилання копії позовної заяви відповідачу.

Встановлені недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду та поданням позовної заяви в новій редакції з усуненими недоліками. Зокрема позивачу слід вказати вірне ім`я відповідача; вказати відомі (останні відомі) засоби з`язку відповідача; наявність оригіналів документів; вказати обставини щодо підсудності справи судам України, зокрема Корольовському районному суду м.Житомира; місце проживання та докази такого проживання в Україні; у разі проживання відповідача в країні свого громадянства (в іншій країні) та підтвердження підсудності спору судам України, позивачу слід виконати вимоги щодо забезпечення подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів для направлення судом до Міністерства юстиції України, для подальшого їх вручення відповідачу в країні його проживання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Ліван ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 8 (вісім) днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Й. Адамович