Справа № 454/445/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельні ділянки.

За життя баба уклала заповіт на корись позивача.

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки у зв`язку з відсутністю державних актів та рекомендовано звернутися до суду.

Представник позивача подав клопотання про розглядати справу у його відсутності, позов підтримав.

Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 1,7870га, площею 0,2718га, площею 0,4485га, площею 0,2912га, розташовані на території Княжівської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що встановлено з державних актів.

З рішення №2 від 22.02.1997р. та витягу з Державного земельного кадастру встановлено, що ОСОБА_3 належить право на земельну ділянку площею 0,2800га, розташовану в с.Фусів Шептицького району Львівської області, призначену для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1 , є онуком спадкодавиці ОСОБА_3 , що встановлено з свідоцтв про народження.

З свідоцтва про смерть та довідки №211 від 04.12.2024р. встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті з нею проживав її онук позивач ОСОБА_1 .

Чоловік позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її син ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено з свідоцтва про смерть та свідоцтва про одруження.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частин першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач є спадкоємцем після смерті баби, однак позбавлений змоги здійснити своє право в позасудовому порядку.

За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 1,7870га, розташовану на території Княжівської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акта серія ЛВ №032492 від 24.06.2005р., виданого на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадмінстрації від 12.5.2003р. №250;

- земельну ділянку площею 0,2718га, розташовану на території Княжівської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акта серія ЛВ №032493 від 24.06.2005р., виданого на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадмінстрації від 12.5.2003р. №250;

- земельну ділянку площею 0,4485га, розташовану на території Княжівської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акта серія ЛВ №032494 від 24.06.2005р., виданого на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадмінстрації від 12.5.2003р. №250;

- земельну ділянку площею 0,2912, розташовану на території Княжівської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акта серія ЛВ №032495 від 24.06.2005р., виданого на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадмінстрації від 12.5.2003р. №250;

- земельну ділянку площею 0,2800га, кадастровий №:27:003:0029, розташовану в с.Фусів Шептицького району Львівської області на території, призначену для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручена в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: М. Я. Адамович