24.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/3819/25
Номер провадження: 2/205/2739/25
24 квітня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , з 17.02.2019 року до 04.02.2025 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Дніпроважмаш» (далі Відповідач). 04.02.2025 року позивач був звільнений у зв`язку зі згодою сторін, однак в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку з позивачем. Таким чином, за період роботи позивача йому повинна була бути нарахована та виплачена заробітна плата за період з 01 листопада 2024 року по 01 березня 2024 року та компенсація за 60 днів невикористаної відпустки у розмірі 69 317 грн. 01 коп., без відрахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 05.02.2025 року по 12.03.2025 року у розмірі 26 416 грн. 00 коп. та по день винесення рішення суду з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 1016 грн. 00 коп., з відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» на його, ОСОБА_1 , користь заробітну плата за період з 01 листопада 2024 року по 01 березня 2024 року у розмірі 69 317 грн. 01 коп. та компенсацію за 60 днів невикористаної відпустки у розмірі 30 253 грн. 70 коп., без відрахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 05.02.2025 року по 12.03.2025 року у розмірі 26 416 грн. 00 коп. та по день винесення рішення суду з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 1 016 грн. 00 коп., з відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Представник відповідача Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Дніпроважмаш», працюючи на посаді старшого майстра формувальної дільниці (ЧЛ) виробництва сталевих відливок металургійного виробництва (№ 03).
Судом також встановлено, що згідно наказу № 74/к/тр від 04.02.2025 року ОСОБА_1 , 04.02.2025 року було звільнено з займаної на Акціонерному товаристві «Дніпроважмаш», посади, за угодою сторін, на підставі ч.1 ст. 36КЗпП України.
Як вбачається із довідки Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» № 65 від 24.03.2025 року, заборгованість із нарахованої, але не виплаченої позивачеві на день звільненняОСОБА_1 , становить: за листопад 2024 року - 5 420 грн. 40 коп. (після утримання податків 4 363 грн. 42 коп.), за грудень 2024 року 20 882 грн. 73 коп. (після утримання податків 16 079 грн. 70 коп.), за січень 2025 року 20 669 грн. 70 коп. (після утримання податків 15 915 грн. 66 коп.), за лютий 2025 року 3 512 грн. 38 коп. (після утримання податків 2 704 грн. 53 коп.), а також, компенсація за невикористану відпустку (60 днів) 39 290 грн. 53 коп. (після утримання податків 30 253 грн. 70 коп.). Загалом сума заборгованості складає: нарахована сума 74 854 грн. 96 коп. (після утримання податків сума до сплати 69 317 грн. 01 коп.).
Що стосується середнього заробітку позивача, то середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем коли позивач був звільнений, тобто з 05 лютого 2025 року. Заробітна плата за останні, перед звільненням, два відпрацьованих місяці, складає: за січень 2025 року 20 669 грн. 70 коп., за грудень 2024 року 20 882 грн. 73 коп., що разом складає 41 552 грн. 43 коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Розрахунок станом на 12.03.2025 року: 41 552 грн. 43 коп. : 327, 3 год. = 127 грн. 00 коп. середньочасова заробітна плата, 127 грн. 00 коп. х 8 годин = 1 016 грн. 00 коп. середньоденна заробітна плата, 1 016 грн. 00 коп. х 26 днів = 26 416 грн. 00 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку.
Оскільки, станом на день звернення до суду, відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість по заробітній платі не погасив, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, суд вказує на наступне.
Конституція України, проголосивши Україну соціальною і правовою державою, визначила обов`язок держави щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини. Одним із складових цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (статті 13, 43 Конституції України).
Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 визначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно положень статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Із наданих суду доказів вбачається, що відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, та фактично повний розрахунок з позивачем відповідач не провів й досі.
Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 50 485 грн. 21 коп. (після утримання податків 39 063 грн. 31 коп.), а саме, за листопад 2024 року - 5 420 грн. 40 коп. (після утримання податків 4 363 грн. 42 коп.), за грудень 2024 року 20 882 грн. 73 коп. (після утримання податків 16 079 грн. 70 коп.), за січень 2025 року 20 669 грн. 70 коп. (після утримання податків 15 915 грн. 66 коп.), за лютий 2025 року 3 512 грн. 38 коп. (після утримання податків 2 704 грн. 53 коп.), адже відповідно до п. 6 ч. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.
Також відповідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Із матеріалів справи вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні з ОСОБА_1 проведений не був, у зв`язку з чим, затримка розрахунку при звільненні становила за період з 05.02.2025 року по 12.03.2025 року 26 416 грн. 00 коп., а з 13.03.2025 року по 24.04.2025 року - 43 688 грн. 00 коп.
В абзаці 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, закріплено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Отже, середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем коли позивач був звільнений, тобто з 05 лютого 2025 року. Заробітна плата за останні, перед звільненням, два відпрацьованих місяці, складає: за січень 2025 року 20 669 грн. 70 коп., за грудень 2024 року 20 882 грн. 73 коп., що разом складає 41 552 грн. 43 коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Розрахунок станом на 12.03.2025 року: 41 552 грн. 43 коп. : 327, 3 год. = 127 грн. 00 коп. середньочасова заробітна плата, 127 грн. 00 коп. х 8 годин = 1 016 грн. 00 коп. середньоденна заробітна плата, 1 016 грн. 00 коп. х 26 днів = 26 416 грн. 00 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку. А з 13.03.2025 року по день винесення рішення 24.04.2025 року складає 43 688 грн. 00 коп. ( 1016 грн. 00 коп. х 43 дня = 43 688 грн. 00 коп.).
Щодо стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, суд виходить з таких встановлених судом обставин та поданих суду доказів.
Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також, працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
За приписами ст. 2 Закону України "Про відпустки", право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи, заробітної плати у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.
За приписами ст. 2 Закону України "Про відпустки", право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи, заробітної плати у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.
Статтею 11 Закону України "Про відпустки" передбачено заборону ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд.
Згідно із ст. 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому може бути виплачена грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Статтями 83 КЗпП, 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати. Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати для оплати компенсації є останні 12 календарних місяців (без урахування святкових та неробочих днів), які передують місяцю нарахування компенсації. В разі, якщо працівник відпрацював менше року, то розрахунок проводиться за період з першого числа місяця, наступного за місяцем прийняття на роботу до першого числа місяця, в якому нараховується компенсація.
До розрахунку середнього заробітку для визначення компенсації за відпустку включаються основна та додаткова заробітна плата, премії, допомога по тимчасовій непрацездатності, середня зарплата за період відрядження, суми відпускних, доплати за суміщення професій, розширення зони обслуговування та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників.
Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення загальної суми доходу за розрахунковий період на кількість календарних днів в розрахунковому періоді. Для отримання суми компенсації потрібно помножити середньоденну заробітну плату на кількість днів, за які сплачується компенсація.
Таким чином, розмір компенсації за невикористану відпустку (60 днів), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 39 290 грн. 53 коп. (після утримання податків сума до сплати 30 253 грн. 70 коп.).
У зв`язку із чим суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору за позовну вимогу щодостягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення заборгованість по заробітній платі та компенсації за дні невикористаної відпустки, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 47, 94, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 430 ЦПК України, суд, -
1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку задовольнити в повному обсязі.
4. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.