Провадження № 2/748/115/25
Єдиний унікальний № 748/4420/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2025 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря Крошки І.С.,
позивача ОСОБА_1 , представник Бабинець С.П. ,
третьої особи представник ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи на боці позивача: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, -
15.10.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить: 1) позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) судові витрати покласти на відповідача.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01.11.2009 р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
30.10.2013 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінили прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_10 ».
Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, а саме: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, подружжя було вимушено виїхати за межі України на території Чехії, однак спільне життя з відповідачем, як зазначає позивач, за кордоном не склалося, оскільки між сторонами постійно виникали суперечки, кожний із них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того, відповідач категорично не бажав повертатися на батьківщину і на цій площині почав принижувати та знущатися з позивача та своїх дітей.
У зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, як стверджує позивач, вона була вимушена неодноразово викликати поліцію та звертатися за допомогою до соціальних служб, оскільки припинити самостійно насильство по відношенню до себе та дітей не мала змоги.
Між сторонами були втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Позивачка повернулася до себе на батьківщину, а відповідач залишився в Чехії.
20.03.2023 Р. рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області по справі № 748/711/23 був задоволений позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
Позивач наголошує на тому, що після розірвання шлюбу, діти залишилися мешкати разом з нею, оскільки відповідач відмовився приймати участь у їх вихованні та не заперечував, щоб вони повернулися з Чехії до України та залишилися мешкати разом із матір`ю.
З моменту розлучення відповідач проживає окремо, постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, життям доньки та сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє жодного бажання спілкуватися з дітьми та не приймає участі у їх вихованні, жодного разу не привітав з жодним святом, не купував іграшок або одежі. Не відвідував і не відвідує своїх дітей вдома, у ЗОШ № 35.
Так, всі питання щодо виховання дітей вирішується позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повну утриманні позивачки та її чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Станом на дату подання позовної заяви до суду, діти мешкають в повній сім`ї разом з матір`ю. Її чоловіком якого вони називають батьком і якого дуже люблять і поважають.
З часу, що минув після поверхня позивачки разом з дітьми із-за кордону, діти не бажають чути про свого біологічного батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за час, що минув, він не виявив жодного бажання навіть поспілкуватися з ними по телефону. Разом з тим, в спілкування з позивачкою діти ніколи про батька не питають та не цікавляться причинами його відсутності. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Жодного разу відповідач не поцікавився за які кошти виховуються діти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 27.09.2024 р. становить 52 130,82 грн.
На протязі останніх років, що минули, з дня розлучення, відповідач жодного разу не цікавився своїми дітьми, їх життям, здоров`ям та не надавав жодної матеріальної допомоги на їх утримання.
Отже, позивач звертаєтсья з даним позовом до суду задля позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей та забезпеченням їх необхідними потребами, що як наслідок, як стверджує позивач у своїй позовній заяві, є вагомими причинами позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей.
Ухвалою суду від 17.10.2024 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2024 р.
Відповідно до розпорядження Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2024 р. № 01-12/109 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, встановлено, що враховуючи неможливість продовження розгляду судової справи, з метою забезпечення права учасників процесу на своєчасний судовий розгляд, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_13 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_13 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 05.11.2024 р., згідно наказу голови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2024 р. № 02-09/36, вказана справа підлягає повторному автоматизованому розподілу.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 р. дана справа розподілена судді - Кухта В.О.
Підготовче судове засідання призначене на 11.12.2024 р. відкладено на 13.01.2025 р. у зв`язку із заявою представника позивача про неможливість прибуття в судове засідання та відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату.
Ухвалою судді від 13.01.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 06.02.2025 р.
Судове засідання призначене на 06.02.2025 р. відкладено на 12.03.2025 р. у зв`язку із клопотанням позивача про витребування інформації щодо перетину кордону відповідачем.
13.02.2024 р. судом було направлено запит про витребування інформації щодо перетину кордону відповідачем до Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України.
21.02.2025 р. на адресу суду надійшло повідомлення від Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України в якому зазначено, що без ухвали суду надати інформацію щодо перетину кордону відповідачем Головний центр обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України не може, так як вказана інформація є конфіденційною.
Ухвалою судді від 21.02.2025 р. клопотання відповідача про витребування інформації щодо перетину кордону відповідачем задоволено.
Судове засідання призначене на 12.03.2025 р. відкладено на 08.04.2025 р. у зв`язку із затримкою надання витребуваної інформації щодо перетину кордону відповідачем.
Позивач та його представник в судове засідання з`явилися. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився.
Третя особа 1 - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради забезпечили явку свого представника у судове засідання. Представник підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник надала висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно своїх дітей.
Третя особа 2 - Служба у справах дітей М.-Коцюбинської селищної ради не забезпечили явку свого представника у підготовче засідання, надали суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення вимог позивача не заперечують, у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.
Свідок - ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_4 не повернувся із-за кордону разом із позивачкою та спільними дітьми сторін до України, не проживає разом з сім`єю вже досить значний проміжок часу, а також не навідується до дітей.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 2201, де в графі «батько» зазначений - ОСОБА_4 , а в графі «мати» зазначена - ОСОБА_15 (а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , актовий запис № 949, де в графі «батько» зазначений - ОСОБА_4 , а в графі «мати» зазначена - ОСОБА_15 (а.с.12).
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.03.2023 р. справа № 748/711/23 шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , зареєстрований 03.11.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2144, - розірвано (а.с.13).

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.10.2023 р. справа № 750/11916/23 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_15 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.08.2023 р. та досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.14,15).

18.10.2023 р. ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1482. Так, ОСОБА_11 змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_16 » у зв`язку із укладенням шлюбу (а.с.7).

Відповідно до довідки від 28.08.2024 р. про участь батьків у вихованні учня 5-Д класу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та до довідки від 29.08.2024 р. про участь батьків у вихованні учениці 7-В класу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за період навчання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у навчальному закладі з 01.09.2023 р. по теперішній час батько, ОСОБА_4 , до навчального закладу не приходив, класних та загальношкільних заходів не відвідував, з класним керівником не спілкувався. Мати, ОСОБА_1 , спілкується з класним керівником, відвідує всі заходи, піклується про успішність сина та доньки, забезпечує його/її всім необхідним для освітнього процесу, робить усе залежне від неї для створення необхідних умов проживання та всебічного розвитку дітей (а.с.16,17).

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП № НОМЕР_6 станом на 27.09.2024 р., який надано Чернігівським відділом державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.09.2024 р. № 70246 (а.с.18), встановлено, що відповідач, ОСОБА_4 , має заборгованість по аліментам, а саме за період з серпня 2023 р. по вересень 2023 р., у розмірі 52 130,82 грн (а.с.19).

Згідно із Витягів з реєстру територіальної громади № 2024/014815043 від 09.12.2024 р. та №2024/914815044, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48,49).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/014814816 від 09.12.2024 р., встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50).

Згідно із акту про проживання особи без реєстрації від 08.01.2025 р., встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , зі слів власника будинку, проживають без реєстраціїн наступні особи, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.47).

Відповідно до заяви від 04.01.2025 р. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначено наступне, що він є старшою дитиною ОСОБА_1 та був пасинком ОСОБА_4 з 2009 р. по 2023 р. Водночас, у заяві вказано, що ОСОБА_20 назвати батьком відповідача не може, бо все, що у нього залишилося в пам`яті від цієї людини, це тільки гнів та ненависть до нього. Жодного батьківського виховання відповідач йому не надав. Ті спогади, що залишились у ОСОБА_20 від ОСОБА_4 лише негативні, бо все що відповідач робив роками, це пив, приймав заборонені препарати, про що неодноразово хизувався, та грав у комп`ютерні ігри, також морально та фізично знущався з нього, ОСОБА_20 , позивача, ОСОБА_1 , його сестри, ОСОБА_5 , та брата ОСОБА_6 . Крім того, відповідач майже ніде не працював, мав тимчасові заробітки, адже його, як зазначає ОСОБА_20 , часто виганяли з роботи за п`янку (а.с.52,53).

Згідно із витребуваної інформації від 04.03.2025 р. Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в період з 22.02.2022 р. по 01.01.2025 р. перетнув державний кордон України 11.04.2022 р. об 19:29 год. на пункті пропуску «Мостиська», напрям: виїзд, характеристика Т31 (державний реєстраційний номер): 715 Київ - Перемишль. Іншої інформації немає (а.с.81).

Згідно із висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради 03.04.2025 р. (а.с.89), встановлено, що на підставі пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. ст. 150, 164 СК України, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як органи опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.90,91).

Відповідно до ст. ст. 150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у якнайкращий інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайркащих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 р. по справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21.

У вказаній постанові Верховного Суду закріплена позиція, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1-2 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини говорить про те, що: держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; з метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересів дитини.

Статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Відповідно до пунктів 1-6 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно із ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакові відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 р. проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Беручи до уваги вищевикладене, а також ті факти, що батько дітей не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилася значна заборгованість по ним, крім того, відповідач виїхав за межі України та ніяким чином не підтримує зв`язок із своїми дітьми досить великий проміжок часу, що підтвердив свідок у судовому засіданні, водночас, наявність висновку Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно своїх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що викладені у заяві пасинка відповідача - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , свідчення про небезпечну поведінку і байдужість батька відносно нього, позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дають суду підстави зробити висновки, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки відносно його дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, фактично не цікавиться станом їх здоров`я, їх фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм ст. 169 СК України, у разі зміни поведінки ОСОБА_4 та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, до досягнення дітей повноліття, відповідач матиме право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стововно розподілу судових витрат, то суд вирішив це наступним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до квитнації № 9357-5333-2926-1618 від 15.10.2024 р. позивач сплатила судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 1 211,20 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підтвердження факту понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано наступні документи, а саме: 1) ордер про надання правничої допомоги від 08.10.2024 р. адвокат Бабинець С.П. (а.с.8), 2) договір про надання правової допомоги від 08.10.2024 р. ОСОБА_1 виконавець адвокат Бабинець С.П. (а.с.9), 3) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 423 Бабинець С.П. на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Чернігівській області від 02.12.2008 р. № 9/1 (а.с.10), 4) орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 12.10.2024 р. (а.с.20), 5) платіжна інструкція № @ 2PL435902 від 15.10.2024 р. на суму 20 000,00 грн з призначенням платежу: Cплата за послуги адвоката згідно договору № б/н від 08.10.2024 р., рах. 1/10-2024 від 02.10.2024 р. ОСОБА_1 (а.с.21).

Наведені докази у сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , у зв`язку із поданням даної позовної заяви до суду понесла витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Тож, оскільки у підтверджуючих доказах витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу відсутній акт прийому-передачі послуг, в якому зазначається обсяг наданої роботи адвокатом пункт за пунктом, часу витраченої на кожну із послуг, а також сума коштів за конкретну пророблену дію, то суд приходить до висновку, що у стягненні професійної правничої (правової) допомоги у сумі 20 000,00 грн із відповідача на користь позивача слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 133, 137, 141, 223, 258, 263-265, 270, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 150, 152, 155, 157, 164, 165 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 р., Декларація прав дитини 1959 р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи на боці позивача: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19), Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще. Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд. 50) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 18 квітня 2025 року.

Суддя В.О. Кухта