Провадження № 2/202/1414/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних та матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Негробов Олександр Вікторович за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних та матеріальних збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 22 грудня 2022 року на вул. Калинова у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та Great Wall р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ № 211451998, виданим ПрАТ СК «Саламандра». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2023 року у справі № 199/487/23.

Позивач звернулась до ПрАТ СК «Саламандра» з повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування, разом з усіма визначеними законодавством документами, надіславши їх на поштову адресу страховика 04 січня 2023 року. За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Саламандра» 13 квітня 2023 року на рахунок позивача здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 74588,27 грн. 10 жовтня 2023 року ПрАТ «СК «Саламандра» відшкодував ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у визначений Законом строк у розмірі 306,53 грн.

На думку позивача, виплаченої суми недостатньо для покриття збитків. Не погоджуючись з діями страховика та з розміром страхового відшкодування, позивач та її представник неодноразово звертались із запитами до ПрАТ СК «Саламандра» та зі скаргою до Національного банку України. НБУ у своїй відповіді повідомили, що розмір страхового відшкодування визначено на підставі Звіту № 20- 01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 року та звіту № 20- 01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 року, наступним чином 167257,46 грн. - 90069,19 грн. 2600,00 грн. (франшиза) = 74588,27 грн. За результатом розгляду документів за страховим випадком Страховик прийняв рішення та 13.04.2023 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 74588,27 грн. При цьому, жодних документів які б підтверджували, що суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , який здійснив 20.01.2023 року огляд автомобіля Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 та склав протокол огляду від 20.01.2023 р., є представником Відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» або експертом, надано не було. Оскільки усі розрахунки, виконані на підставі протоколу огляду від 20.01.2023 р. (в тому числі Звіт № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023, складений СОД ФОП Якименко Р.М. та Звіт № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023, складений СОД ФОП ОСОБА_5 ) не є належними та допустимими доказами у цій справі, та не можуть бути взяті судом до уваги під час ухвалення судового рішення.

Водночас, позивач належним чином реалізувала своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону й звернулась до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В., з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку. Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 ПрАТ «СК «Саламандра» було належним чином повідомлено відповідними листом-запрошенням. Згідно висновку експерта № 1902/23 від 13 лютого 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 складає 166974,71 грн., а вартість транспортного засобу у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП - 48570,67 грн. Судовий експерт у висновку зазначив, що вартість відновного ремонту КТЗ склала 263378,74 грн., а ринкова вартість КТЗ складає 166974,71 грн., тобто вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 166974,71 грн., оскільки відновлювати цей КТЗ економічно недоцільно. Витрати позивача на оплату послуг експерта склали 5400,00 грн.

З урахуванням вимог ст. 30 Закону, розмір матеріального збитку, заподіяного Позивачеві внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди складає 118 404,04 грн. (166 974,71 грн. 48 570,67 грн. = 118 404,04 грн.).

З огляду на вищевикладене, оскільки ПрАТ «СК «Саламандра» належним чином не виконав покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі, то він має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування у розмірі 41215,77 грн. (118404,04 гривень (матеріальні збитки) 2600,00 гривень (франшиза) 74 588,27 грн. (виплачена сума страхового відшкодування)). Окрім того, ПрАТ «СК «Саламандра», прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 211451998, повинен сплатити Позивачу за період 12.04.2023 року по 30.10.2024 року пеню в розмірі 21946,115 гривень, інфляційні збитки в сумі 3537,47 гривень, а також 3% річних, що складають 1927,48 гривень.

Крім того, розмір франшизи за страховим полісом відповідача ОСОБА_2 склав 2600,00 гривень, які також не було відшкодовано позивачу.

Враховуючи викладене, представник позивача просив: стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 68626,87 гривень, що складається з: 41215,77 гривень - недоплачена частка страхового відшкодування; 21946,15 гривень - пеня; 3537,47 гривень інфляційні збитки; 1927,48 гривень 3% річних; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір франшизи, що складає 2600,00 гривень; стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року частково задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 .. Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» належним чином завірені копії звіту № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 з додатками, та звіту № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 з додатками. витребувати у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 належним чином завірену копію звіту № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 з додатками. Витребувано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 належним чином завірену копію звіту № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 з додатками.

06 лютого 2025 року на представник відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» Лукашук В.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що страхова компанія 13.04.2023 року здійснила страхову виплату у повному розрахованому обсязі, на підставі звітів № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 року та № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 року, що складені кваліфікованими оцінювачами та є правомірними документами. Тобто, ПрАТ «СК «Саламандра» належним чином виконало свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, що підтверджується Страховим актом 0043664.01.23/1 та платіжною інструкцією від 13.04.2023 р. № ЗНО0094825. Окрім того, в результаті розгляду скарги позивача на дії ПрАТ «СК «Саламандра», Національним банком України не виявлено жодних системних порушень у діях страхової компанії. НБУ детально проаналізував матеріали справи, включаючи звіти суб`єктів оціночної діяльності, та не виявив жодних підстав для заперечення дій страховика. Отже, вимоги позивача про стягнення додаткових коштів є необґрунтованими, суперечать імперативним нормам чинного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню.

Правом, передбаченим ст. 179 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач ОСОБА_2 не скористався.

29 листопада 2021 року в порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, представник позивача Козлової В.М. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача зазначив, що оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність та не оглядав транспортний засіб, а склав Звіт по наданим відповідачем і наявним в акті огляду фотографіям. Отже, оцінювач не міг достовірно встановити характер пошкоджень, їх розмір та обсяг необхідних робіт, через що розмір матеріального збитку було занижено. При цьому, судовим експертом Дроздовим Ю.В. було особисто оглянуто транспортний засіб, та його попереджено про кримінальну відповідальність, а його висновок відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Враховуючи наведене, представник позивача вважав необґрунтованими доводи представника відповідача й просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Правом, передбаченим ст. 180 ЦПК України, щодо подачі заперечень на відповідь на відзив, відповідачі не скористались.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра.

Позивач ОСОБА_1 та її представники у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача адвоката Негробова О.В. про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» у судове засідання не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.12.2022 року о 20:56 годині в м. Дніпро по вул. Калинова, 18а, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Great Wall, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Skoda Octavia, держаний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДПТ транспортним засобам завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2023 року у справі № 199/487/23, встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Great Wall, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра», відповідно до Полісу № 211451998, який був дійсним на дату дорожньо-транспортної події 22.12.2022 року. Ліміт страхового відшкодування на потерпілого, за даним Полісом складає 160000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи - 2600,00 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 19.02.2020 року, транспортний засіб загальний легковий універсал-В, марки «Skoda» модель «Octavia», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_1 .

04.01.2023 року ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку направила до ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про виплату страхового відшкодування, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, до яких долучила необхідні документи, а також Лист - запрошення на незалежну експертизу.

11.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до судового експерта Дроздова Ю.В. із заявою про проведення товарознавчої експертизи.

Відповідно до Протоколу огляду транспортного засобу від 20.01.2023 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 проведено огляд та здійснено опис пошкоджень транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно з протоколу огляду колісного транспортного засобу 11.01.2023 року та 20.01.2023 року, судовим експертом Дроздовим Ю.В. проведено огляд автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в ході якого встановлено обсяг, характер та ступінь складності ушкоджень колісного транспортного засобу, а також прийняті способи і методи їх усунення (види ремонтних операцій).

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 1902/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) складеного 13 лютого 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті ДТП, склала 263378,74 грн., ринкова вартість КТЗ складає 166974,71 грн. Вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток (У), заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 166974,71 грн., оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно. Ринкова вартість даного автомобіля в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 48570,67 гривень.

Вартість наданих експертних послуг за складання висновку експерта № 1902/23 товарознавчої експертизи, що була сплачена позивачем ОСОБА_1 склала 5400 гривень, що підтверджується копіями квитанцій до платіжної інструкції від 10.01.2023 року на суму 4800,00 гривень та від 07.04.2023 на суму 600,00 гривень.

На замовлення ТОВ «Фінанс-Лайн», 26.02.2023 року оцінювачем ФОП ОСОБА_4 було складено Звіт № 20-01-23Р, відповідно до якого, в результаті виконання оцінки встановлено наступне: вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 167257,46 гривень.

На замовлення ТОВ «Фінанс-Лайн», 27.02.2023 року оцінювачем ФОП ОСОБА_5 було складено Звіт № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу, відповідно до якого, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 90069,19 гривень.

07.03.2023 року ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку направила ПрАТ «СК «Саламандра» копію висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 1902/23 від 13.02.2023 року, та копію постанови суду у справі № 199/487/23, яка набрала чинності.

Відповідно до страхового акту № 0043664.01.23/1, на підставі наданих документів, відповідно до умов договору страхування, подію кваліфіковано як страховий випадок за ризиком шкода майну третіх осіб. Розмір матеріального збитку розраховувався на підставі Звіту № 20-01-23Р від 26.02.2023 року, Звіту № 126/02-23 від 27.02.2023 року, та становить 74588,27 гривень, одержувач ОСОБА_1 .

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 13 квітня 2023 року № ЗНО0094825 ПрАТ «СК «Саламандра» на рахунок ОСОБА_1 здійснено перерахування грошових коштів в сумі 74588,27 гривень, з призначенням платежу «Страхове відшкодування за ремонт автомобіля згідно страхового акту №0043664.01.23/1 та згідно договору страхування №211451998 від 08.10.2022 р. Без ПДВ».

Також, 10.10.2023 року на рахунок ОСОБА_1 здійснено зарахування грошових коштів в розмірі 305,00 гривень, із призначенням платежу «ПрАТ «СК «Саламандра» оплата пені за ремонт автомобіля згідно страхового акту №0043664.01.23/1 та згідно договору страхування №211451998 від 08.10.2022 р.. Без ПДВ

У зв`язку з незгодою із розміром страхового відшкодування, представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. звертався до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою від 15.05.2023 року в яких просив прийняти до уваги висновок експерта № 1902/23 від 13.02.2023 року та здійснити ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування, а також із запитами від 15.05.2023 року, 26.09.2023 року про надання інформації та документів, на підставі якого було здійснено розрахунок страхового відшкодування.

Представником ПрАТ «СК «Саламандра» - керуючим АБ «Терзі та партнери», 10.10.2023 року надано відповідь на адвокатський запит від 26.09.2023 року, в якій наведено запитувану інформацію та повідомлено про можливість особисто ознайомитись із документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та іншими матеріалами страхової справи. Також зазначено, що за отримання копій даних документів необхідно компенсувати вартість їх виготовлення.

29 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. звернувся до МТСБУ та Національного банку України зі скаргою на дії страхової компанії щодо недоплати страхового відшкодування.

Відповідно до листа начальника Управління захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку України «Про розгляд звернення» вих. № 14-0004/78085 від 20.10.2023 року, НБУ розглянув звернення щодо врегулювання відносин ОСОБА_1 із ПрАТ «СК «Саламандра» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/211451998 та повідомив, що відповідно до звіту № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 (сертифікат № 1107/20 суб`єкта оціночної діяльності ФДМ України від 18.12.2020), за яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, що складає 167257,46 грн. За звітом № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 (сертифікат № 916/21 суб`єкта оціночної діяльності ФДМ України від 20.12.2021), за яким ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 90069,19 грн. Розмір страхового відшкодування визначено страховиком наступним чином: 167257,46 грн. - 90069,19 грн. - 2600,00 грн. (франшиза) = 74588,27 грн. За результатом розгляду документів за страховим випадком Страховик прийняв рішення та 13.04.2023 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 74588,27 грн. Про прийняте рішення ОСОБА_1 повідомлено листом Страховика від 11.04.2023. Відповіді на Вашу заяву від 15.05.2023 та повторний запит від 26.09.2023 надано листами Страховика від 30.05.2023 та 10.10.2023. Також зазначено, що відповідно до пункту 36.7. статті 36 Закону рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Правовідносини виникли із зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, в частині невиконання в повному обсязі страховиком обов`язку відшкодувати у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи,що врегульовано нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1961-IV).

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закон України № 1961-IV).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.п. 34.2, 34.4 ст. 34 Закон України № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закон України № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закон України № 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

В ході судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Саламандра» фактично виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страховик вважає, що розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі Звіту № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 та Звіту 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_5 , у відповідності до вимог чинного законодавства.

В свою чергу, позивач просив доплатити страхове відшкодування, у відповідності до висновку експерта № 1902/23 від 13 лютого 2023 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України № 1961-IV.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.1 ст. 30 Закону України № 1961-IV)

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст. 30 Закону України № 1961-IV)

Отже, передбачено лише дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд виходить з того, що у спірному випадку у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, оскільки відповідно до наданих суду доказів, здійснення відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є економічно недоцільним, тому що вартість такого ремонту значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Дані обставини в ході розгляду справи не оспорювались сторонами.

Сума заподіяної шкоди, була сплачена ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі Звіту № 20-01-23Р про оцінку транспортного засобу від 26.02.2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , який визначено матеріальний збиток в сумі 167275,46 гривень, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП.; Звіту 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_5 , який визначено вартість автомобіля в аварійному стані 90069,19 гривень.

Дані Звіти було надано до суду разом з відзивом відповідача на позовну заяву, та судом встановлено, що оцінювачі про кримінальну відповідальність попереджені не були. Оцінювачем ФОП ОСОБА_5 в ході розрахунку вартості автомобіля в аварійному стані (після ДТП), не було проведено особистий огляд транспортного засобу. Звіт № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 року складено оцінювачем, виходячи з інформації, що закодована в номері кузова, а також переліку комплектації, наведеного в Протоколі огляду транспортного засобу від 20.01.2023 року, відповідно до якого 20.01.2023 року спеціалістом (оцінювачем) ФОП ОСОБА_4 проведено огляд та здійснено опис пошкоджень транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Пунктом 36.2 Закону України № 1961-IV визначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, не може залишитися поза увагою суду той факт, що на момент прийняття страховиком рішення щодо розміру страхового відшкодування, позивач та/або її представник не були ознайомлені з Документами що стали підставою для розрахунку страхової виплати, яку було сплачено відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 13.04.2023 року № ЗНО0094825, а тому ОСОБА_1 не мала можливості внести до свої заперечення та зауваження.

Відповідачем не спростовано доводи представника позивача про те, що страховик не направляв позивачу повідомлення щодо розрахунку та розміру страхового відшкодування, а без узгодження здійснив виплату на рахунок, який було зазначено представником позивача.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем не було дотримано порядку здійснення страхового відшкодування. Так, розмір встановлених збитків розрахований на підставі звітів оцінювачів, зокрема, Звіту № 126/02-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу від 27.02.2023 року, складеного з порушенням відповідних вимог чинного законодавства, а тому даний звіт не може бути належним та допустимим доказом для вирахування розміру страхового відшкодування позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу.

Враховуючи наведене, посилання представника відповідача на те, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Позивачем було замовлено експертне дослідження з метою встановлення вартості спричиненого їй матеріального збитку. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 1902/23 від 13 лютого 2023 року, складений на замовлення позивача, суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки він складений у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, й «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», з урахуванням приписів ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Експерт Дроздов Ю.В. попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, особисто здійснював огляд пошкоджень транспортного засобу, та для проведення огляду в рамках даного експертного дослідження було запрошено представника відповідача.

Також, висновок № 1902/23 від 13 лютого 2023 року містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду або страхової компанії згідно з вимогами діючого законодавства України.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18.

Згідно з пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.11.2020 року у справі № 643/10751/16-ц.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта ОСОБА_8 №1902/23 від 13 лютого 2023 року щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля, не спростовано визначений розмір матеріального збитку, а отже не доведено, що вказаний розмір визначено експертним дослідженням невірно.

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, встановлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 1902/23 від 13 лютого 2023 року одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Отже, розмір недоплаченого відповідачем страхового відшкодування, встановлюється судом у відповідності до заявлених вимог, з урахуванням встановлених висновком експерта № 1902/23 від 13 лютого 2023 року, ринкової вартості автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 до та після ДТП.

Страховий ліміт відповідальності страховика за Полісом № 211451998 складає 160000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну потерпілого, франшиза - 2600,00 гривень.

При цьому, з урахуванням вихідних даних висновку експерта № 1902/23 від 13 лютого 2023 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., у зв`язку із настанням даного страхового випадку (ДТП 22.12.2022 року) у ПрАТ «СК «Саламандра» виник обов`язок з відшкодування потерпілій особі різниці між вартістю належного їй транспортного засобу до та після ДТП, що складає 118404,04 гривень (166974,71 грн.(ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) 48570,67 грн. (ринкова вартість транспортного засобу після ДТП).

Дана сума входить до межу ліміту відповідальності страховика, а тому повинна бути відшкодована ним в повному обсязі.

Як встановлено судом, страховиком ПрАТ «СК «Саламандра» виплачено на користь ОСОБА_1 , як потерпілій особі, страхове відшкодування в сумі 74588,27 гривень.

Таким чином, обов`язок страховика у зв`язку з настанням страхового випадку відшкодувати позивачу розмір недоплаченого страхового відшкодування в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком складає 41251,77 гривень (118404,04 грн.(різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП) - 74588,27 гривень (розмір виплаченого страхового відшкодування) 2600,00 гривень (франшиза)).

Щодо вимог позовної заяви про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17, Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України № 1961-IV визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

11 січня 2023 року ПрАТ «СК «Саламандра» отримано заяву про виплату страхового відшкодування, тобто виконати обов`язок щодо його сплати повинен був виконати до 11.04.2023 року.

Виплату страхового відшкодування проведено ПрАТ «СК «Саламандра» 13.04.2023 року 74588,27 гривень.

Також, 10.10.2023 року страховиком в добровільному порядку виплачена позивачу пеня в розмірі 306,53 гривень.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що період прострочення зобов`язання, який вказує представник позивача, з 12.04.2023 року по 12.04.2023 року на суму заборгованості 115804,04 гривень (1184040,04 гривень 2600,00 гривень (франшиза)) та з 13.04.2023 року по 30.10.2024 року на суму 41215,77 гривень (недоплачене страхове відшкодування), узгоджується з вимогами статті 36 Закону України № 1961-IV та фактичними обставинами справи.

Наведені у позові представником позивача розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченого грошового зобов`язання, здійснено з урахуванням таких вихідних даних:

1) за період з 12.04.2023 року по 12.04.2023 року на суму боргу 115804,04 гривень,

- розмір пені складає 158,64 гривень, з розрахунку 115804,04 гривень (сума боргу) * (2 * 25,00 (облікова ставка НБУ) : 365) * 1 (днів прострочення) : 100;

- 3% річних - 9,52 гривень, з розрахунку 115804,04 гривень (сума боргу) * 3% х 1 (днів прострочення);

2) за період з 13.04.2023 року по 30.10.2024 року на суму боргу 41215,77 гривень,

- розмір пені складає 22094,04 гривень, з розрахунку: за період з 13.04.2023 року по 27.07.2023 року - 41 215,77 * 50 (подвійна облікова ставка НБУ) / 100 /365 * 106 (днів прострочення) = 5 984,76 гривень; за період з 28.07.2023 року по 14.09.2023 року - 41215,77 * 44 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 49 (днів прострочення) = 2434,55 гривень; за період з 15.09.2023 року по 26.10.2023 року - 41215,77 * 40 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 42 (днів прострочення) = 1897,05 гривень; за період з 27.10.2023 року по 14.12.2023 року - 41215,77 * 32 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 49 (днів прострочення) = 1770,58 гривень; за період з 15.12.2023 року по 31.12.2023 року - 41215,77 * 30 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 17 (днів прострочення) = 575,89 гривень; за період з 01.01.2024 року по 14.03.2024 року - 41215,77 * 30 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 74 (днів прострочення) = 2499,97 гривень; за період з 15.03.2024 року по 25.04.2024 року - 41215,77 * 29 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 42 (днів прострочення) = 1371,61 гривень; за період з 26.04.2024 року по 13.06.2024 року - 41215,77 * 27 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 49 (днів прострочення) = 1489,85 гривень; за період з 14.06.2024року по 30.10.2024 року - 41215,77 * 26 (подвійна ставка НБУ) / 100 /365 * 139 (днів прострочення) = 4069,78 гривень;

- 3% річних - 1917,96 гривень, з яких: 890,94 гривень - за період з 13.04.2023 року по 31.12.2023 року включно, з розрахунку 41215,77 гривень (сума боргу) * 3% * 263 (днів прострочення) / 365 (днів у році) / 100; 1027,02 гривень - за період з 01.01.2024 року по 30.10.2024 року включно, з розрахунку 41215,77 гривень (сума боргу) * 3% * 304 (днів прострочення) / 366 (днів у році) / 100;

- інфляційні втрати - 3537,47 гривень, з розрахунку 41 215,77 (сума боргу) х 1,08582808 (індекс інфляційного збільшення за наведений період) 41 215,77 гривень (сума боргу).

Також, при здійсненні розрахунку пені, представником позивача взято до уваги розмір добровільно сплаченого відповідачем ПрАТ «Саламандра» розміру пені 306,53 гривень.

Отже, за наведеними представником позивача розрахунками за періоди з 12.04.2023 року по 12.04.2023 року та 13.04.2023 року по 30.10.2024 року, загальний розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування складає 21946,15 гривень (158,64 гривень + 22094,04 гривень 306,53 гривень), загальний розмір 3% річних за прострочення грошового зобов`язання 1917,96 гривень (890,94+1027,02 гривень), а сума інфляційних втрат за період з 13.04.2023 року по 30.10.2024 року становить 3537,47 гривень.

Перевіривши дані розрахунки, судом встановлено, що їх здійснено з дотримання чинного законодавства та вони є арифметично вірними.

Таким чином враховуючи прострочення ПрАТ «СК «Саламандра» виплати позивачу страхового відшкодування, а також перевіривши правильність розрахунків, які в ході розгляду справи відповідачем не оспорювались та не спростовані, суд доходить висновку про обґрунтованість визначених представником позивача вимог щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання грошового зобов`язання в загальному розмірі 27411,10 гривень, з яких: 21946,15 гривень - пеня; 1927,48 гривень - 3 % річних від простроченої суми; 3537,47 гривень інфляційні втрати.

Щодо наявності/відсутності у ПрАТ «СК «Саламандра» зобов`язань відшкодувати шкоду, за наявності рішення НБУ від 29.05.2024 року про позбавлення ліцензій страховика та проведення процедури ліквідації товариства, суд зазначає наступне.

За пунктом 52.2 статті 52 Закону України № 1961-IV встановлено, що виключення страховика із членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав: а) подання страховиком заяви про припинення членства в МТСБУ або позбавлення статусу повного члена МТСБУ; б) відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання; в) припинення дії договору про співпрацю між МТСБУ та страховиком - членом МТСБУ згідно із законодавством; г) виключення страховика - члена МТСБУ з Державного реєстру страховиків (перестраховиків); ґ) неплатоспроможність (банкрутство) страховика - члена МТСБУ; д) ліквідація страховика - члена МТСБУ як юридичної особи; е) наявність заборгованості страховика - члена МТСБУ з оплати перестрахувальних платежів за договорами перестрахування, укладеними відповідно до вимог МТСБУ, понад шість місяців; є) порушення страховиком - членом МТСБУ вимог законодавства, положень Статуту МТСБУ, рішень органів управління МТСБУ або договору про співпрацю з МТСБУ.

Положеннями пунктів 52.4, 52.5 статті 52 цього Закону страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

МТСБУ відповідно до Закону України № 1961-IV відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.

Отже, анулювання ПрАТ «СК «Саламандра» ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послу у сфері страхування, припинення його членства в МТСБУ, перебування в стані припинення (ліквідації), не звільняє його від обов`язку виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок наведений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21).

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 розміру франшизи, суд зазначає наступне.

Поняття франшизи у сфері страхування визначене ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», за змістом якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. При цьому, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до правил п. 36.6 ст. 36 Закону України № 1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як встановлено судом, договором страхування - Полісом № 211451998 від 08.10.2022 року, передбачена франшиза у розмірі 2600,00 гривень.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_2 є особою, винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, з останнього на корить позивача підлягає стягненню сума франшизи, яка відповідно до договору страхування складає 2600,00 гривень.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2011 року, остаточне 10.05.2011).

Судом висвітлено істотні аспекти доводів сторін та не надається детальна відповідь інші аргументи, наведені сторонами, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами у справі, не впливають на вищезазначені висновки суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних та матеріальних збитків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 968,96 гривень.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Негробова» укладено Договір б/н про надання правничої (правової) допомоги від 15.05.2023 року та Додаткову угоду № 1 до б/н про надання правничої (правової) допомоги від 15.05.2023 року.

Однак, доказів щодо обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також фактичного понесення позивачем витрат за Договором б/н про надання правничої (правової) допомоги від 15.05.2023 року, на час розгляду справи суду не надано.

Також, представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на підготовку поданого до суду експертного висновку № 1902/23 від 13 лютого 2023 року в розмірі 5400,00 гривень.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, за заявою ОСОБА_1 , в порядку ст. 106 ЦПК України, судовим експертом Дроздовим Ю.В. проведено експертне дослідження та 13.02.2023 року надано висновок експерта № 1902/23.

Стороною позивача надано квитанції від 10 січня 2023 року та 07 квітня 2023 року, згідно з якими ОСОБА_1 у зв`язку із проведенням експертизи та підготовкою експертного висновку № 1902/23 від 13.02.2023 року, понесені витрати в сумі 5400,00 гривень (платіж на суму 4800,00 гривень від 10.01.2023 року та платіж на суму 600,00 гривень від 07.04.2023 року).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме на користь позивача підлягають стягненню: з відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» - витрати з оплати судового збору в сумі 933,59 гривень та витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 5400,00 гривень; з відповідача ОСОБА_2 - витрати з оплати судового збору в розмірі 35,37 гривень

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних та матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 68626,87 гривень, з яких:

- 41215,77 гривень - недоплачене страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди 22 грудня 2022 року;

- 27411,10 гривень - збитки за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 12.04.2023 року по 30.10.2024 року, з яких: 21946,15 гривень - пеня; 1927,48 гривень - 3 % річних від простроченої суми; 3537,47 гривень інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки (франшиза) в розмірі 2600,00 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6333,59 гривень, з яких: витрати з оплати судового збору у розмірі 933,59 гривень; витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 5400,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 35,37 гривень

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», , адреса: 36019, м. Полтава, вул.Колективна, буд. 10;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя О.М. Мачуський