Справа № 369/3462/25
Провадження №2/369/6055/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Скрипник О.Г., розглянувши матеріли позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Боярської міської ради (як орган опіки та піклування), треті особи без самостійних вимог: Служба у справах дітей Боярської міської ради, ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Виконавчого комітету Боярської міської ради (як орган опіки та піклування), треті особи без самостійних вимог: Служба у справах дітей Боярської міської ради, ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 26.02.2025 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г.

При подачі позовної заяви до суду позивачем були порушені вимоги ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою судді від 03.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху і надано строк для виправлення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Згідно 258 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови, судові накази.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

На даний час вимоги ухвали судді від 03.03.2025 позивачем не виконані в установлений законом строк.

15.04.2025 року на адресу суду надійшло клопотання щодо усунення недоліків на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03. 2025 року, ознайомившись з якою суддя прийшов до висновку про те, що недоліки заяви, визначені в ухвалі суду, не усунуті, зокрема в порушення частини 5 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує звернення до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Боярської міської ради, а також Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області, та не надано доказів неможливості отримання відповідних документів у позасудовому порядку.

Оскільки законодавець визначив певний порядок вирішення батьками питання участі у виховані дитини. Так, у разі якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Таким чином, законодавством встановлена варіативність вирішення цього питання, тобто батьки можуть вирішити його в судовому порядку або звернутися до відповідного органу опіки та піклування. Якщо хтось із батьків не погоджується з рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки ч. 3 ст. 159 СК України встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Таким чином, позивач мав право звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, а не ініціювати окрему судову справу, щодо оскарження рішення органу опіки та піклування.

Вищевказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 9 червня 2021 року у справі N? 370/408/19 (провадження N? 61-15434св20).

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що станом на 07.05.2025 року вказані недоліки в ухвалі судді від 03.03.2025 позивачем не усунуто в повному обсязі, заявнику надано достатньо часу для усунення недоліків, такі недоліки унеможливлюють прийняття такої заяви, - суддя приходить до висновку про необхідність визнання позовної заяви не поданою.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Одночасно роз`яснюю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, до цього часу ухвала судді не виконана, недоліки позовної заяви не усунуті. Ця обставина є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження в справі та вирішення спору судом по суті.

Оскільки, позивачем відповідно до ухвали судді не виконано всі вимоги, які є передумовою відкриття провадження у справі, то позовна заява вважається неподаною і має бути повернута позивачу.

Згідно з нормою ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.18, 185, 258, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Боярської міської ради (як орган опіки та піклування), треті особи без самостійних вимог: Служба у справах дітей Боярської міської ради, ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у прядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Оксана СКРИПНИК