Справа № 509/6992/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/6992/25 за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищна рада Одеського району Одеської області про відновлення строку прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в своєї позовної заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складалося: з земельної ділянки, яка розташована на території АДРЕСА_1 , це підтверджується Державним актом на право приватної власності ІІІ-ОД №067958 від 26.07.1999 року.

За життя 18.09.2020 року матір позивача ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все її майно, рухоме те нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй та на що вона за законом буде мати право, заповідала позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дане розпорядження було оформлено заповітом від 18.09.2020 року та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 605.

Протягом встановленого шестимісячного терміну вступу у спадщину позивач ОСОБА_1 не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, він добровільно вступив на захист нашої Вітчизни, викуючи своє громадянське зобов`язання і у період з 05.10.2022 року по 25.03.2023 рік, та з 23.03.2023 року по 04.12.2023 року, відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.03.2023 № 289-РС, знаходився у розпорядженні командира НОМЕР_1 окремої єгерської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ ЗСУ. І лише 25.03.2023 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 він був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за станом здоров`я.

За час проходження військової служби, за станом здоров`я, у період з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року позивач знаходився на лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради про що свідчить довідка від 23.03.2023 року № 1622, яка була додана до даної справи та міститься у матеріалах справи №509/6992/24.

Після повернення позивача ОСОБА_1 до м. Одеси, він звернувся до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо погіршення стану здоров`я. За результатами обстежень його було направлено до медичної установи КНУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, де у період з 24.04.23 по 04.05.23 проходив лікування відділені щелепно- лицевої хірургії, з діагнозом: гострий синусит верхньої щелепи, проведено декілька хірургічних операцій, що підтверджується випискою №6646 із медичної карти амбулаторного хворого.

З 04.05.2023 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а саме головний біль, дзвін у вухах, порушення нічного сну, тривога, панічні атаки, що стали наслідками контузії, за лікуванням якої позивач ОСОБА_1 звернувся до лікарні де він знаходився на стаціонарному лікуванні у 17 відділенні КПН «ООМЦПЗ» ООР з діагнозом посттравматичний стресовий розлад по 15.09.2023 року - це підтверджується свідоцтвом про хворобу №24.9 на 2 арк. епікриз №2414ґ, яке було додано до даної справи та міститься в матеріалах справи №509/6992/24.

З вересня 2023 року по грудень 2024 року позивач ОСОБА_1 знаходився у розпорядженні командира НОМЕР_1 окремої єгерської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ ЗСУ.

У період з січня 2024 року по листопад 2024 року, після виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за станом здоров`я, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та прогресивної стадії його діагнозу позивач ОСОБА_1 знаходився і досі постійно знаходиться на обліку лікаря психотерапевта

ОСОБА_3 , після того, як настала стадія ремісії позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про право на спадщину за законом до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, постановою від 30.11.2024 року державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ігнатенко М.М. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що їм пропущений строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду.

13.12.2024 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 06 лютого 2025 року.

Витребувано від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином посвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 01 травня 2025 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Салманова Ф.А. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяв та клопотань від представника до суду не надходило.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається в позові, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 22.11.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис № 11354.

Померла ОСОБА_2 , доводилася матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа, що слідує із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.11.2024 року.

Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ігнатенко М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки ним пропущене 6-ти місячний строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, та надала відповідний лист спадкоємцю за № 6157/02-31 від 30.11.2024 року. Інші спадкоємці не зверталися із заявою про прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори.

На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України, позивач має право звернутися до судових органів для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на день смерті

Суд встановив, що позивачу встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, він добровільно вступив на захист нашої Вітчизни, викуючи своє громадянське зобов`язання і у період з 05.10.2022 року по 25.03.2023 рік, та з 23.03.2023 року по 04.12.2023 року, відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.03.2023 № 289-РС, знаходився у розпорядженні командира НОМЕР_1 окремої єгерської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ ЗСУ. І лише 25.03.2023 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 він був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за станом здоров`я.

За час проходження військової служби, за станом здоров`я, у період з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року позивач знаходився на лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради про що свідчить довідка від 23.03.2023 року № 1622, яка була додана до даної справи та міститься у матеріалах справи №509/6992/24.

Після повернення позивача ОСОБА_1 до м. Одеси, він звернувся до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо погіршення стану здоров`я. За результатами обстежень його було направлено до медичної установи КНУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, де у період з 24.04.23 по 04.05.23 проходив лікування відділені щелепно- лицевої хірургії, з діагнозом: гострий синусит верхньої щелепи, проведено декілька хірургічних операцій, що підтверджується випискою №6646 із медичної карти амбулаторного хворого.

З 04.05.2023 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а саме головний біль, дзвін у вухах, порушення нічного сну, тривога, панічні атаки, що стали наслідками контузії, за лікуванням якої позивач ОСОБА_1 звернувся до лікарні де він знаходився на стаціонарному лікуванні у 17 відділенні КПН «ООМЦПЗ» ООР з діагнозом посттравматичний стресовий розлад по 15.09.2023 року - це підтверджується свідоцтвом про хворобу №24.9 на 2 арк. епікриз №2414ґ, яке було додано до даної справи та міститься в матеріалах справи №509/6992/24.

З вересня 2023 року по грудень 2024 року позивач ОСОБА_1 знаходився у розпорядженні командира НОМЕР_1 окремої єгерської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ ЗСУ.

У період з січня 2024 року по листопад 2024 року, після виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за станом здоров`я, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та прогресивної стадії його діагнозу позивач ОСОБА_1 знаходився і досі постійно знаходиться на обліку лікаря психотерапевта ОСОБА_4 .

Все вищевикладене свідчить про існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони дійсно створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати складні умови праці спадкоємця, пов`язані з тривалими відрядженнями (відсутності за поважними обставинами, які перешкоджали своєчасного отримання спадщини в даному випадку служба в Сухопутних військах ЗСУта зі станом здоров`я). Саме така правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 13.03.2020 року по справі №314/2550/17.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що ОСОБА_1 має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право позивача на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.

Згідно проголошеного принципу та враховуючи вищезазначені обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.05.2025 року.

Суддя: Є.М.Панасенко