Справа № 354/580/17
Провадження по справі № 2/354/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представника позивача адвоката Матвійчука М.З.

представника відповідача адвоката Гайтанюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 10.10.2017 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року у сумі 21957,93 долари США. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №17-32/350, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою 13,0% річних, з кінцевим терміном повернення до 11.04.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним договором 12.04.2007 року позивач уклав договори поруки №22а із ОСОБА_2 та №22 із ОСОБА_3 . У зв`язку із систематичним невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 13.07.2017 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 7953,53 долари США що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 206081,32 грн, заборгованість за відсотками у сумі 9335,72 долари США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 241894,79 грн. Окрім цього боржнику було нараховано неустойку. Станом на 13.07.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 2176,01 долари США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 56381,88 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить 2492,67 долари США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 64586,76 грн. На виконання умов договору позичальнику та поручителям була направлена вимога про досудове врегулювання спору, яка на дату подання позовної заяви не виконана. Із урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість у сумі 21957,93 долари США, з яких:7953,53 доларів США-борг за кредитом, 9335,72 доларів США-заборгованість по відсотках, 2176,01 доларів США-пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 2492,67 доларів США-пеня за несвоєчасне повернення відсотків, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8534,17 грн.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.12.2017 року провадження у даній справі було зупинене до закінчення відрядження відповідача ОСОБА_1 в зоні проведення АТО-18.04.2018 року.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року провадження у даній справі було поновлене та призначено у ній підготовче судове засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №287 від 03.04.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2019 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Іванова А.П.) вказану справу передано у провадження судді Польської М.В., якою 28.05.2019 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року визнано обов`язковою явку у судове засідання представника ПАТ КБ «УкрсоцБанк».

15.10.2019 року до суду надійшли заява відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також відзив на позов. У відзиві відповідач зазначив, що позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року у справі №0917/2-304/2011 з нього стягнуто на користь позивача борг за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року у сумі 118059, 58 грн, з яких: заборгованість по кредиту-63411,00 грн, заборгованість по відсотках -18761,76 грн, пеня 3995,00 грн, штраф - 31890,80 грн, що згідно наявного у матеріалах вказаної справи розрахунку нараховані станом на 06.10.2011 року. З наведеного випливає, що у даній справі позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом, за відсотками за користування кредитом, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків по кредиту за період, за який таку заборгованість, вже стягнуто судовим рішенням. На підставі рішення суду від 12.03.2012 року у справі №0917/2-304/2011 був виданий виконавчий лист, а згодом 19.08.2013 року його дублікат у зв`язку із втратою позивачем оригіналу. Вказаний дублікат виконавчого листа був звернутий до виконання, що підтверджується копією дубліката виконавчого листа та копією постанови державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 04.03.2015 року про початок стягнення з нього 20% заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Із довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №10/387 від 10.05.2018 року про проведені відрахування із грошового забезпечення вбачається, що з нього на користь позивача в період з квітня 2015 року по квітень 2018 року вже стягнуто 85876,97 грн, залишок боргу за рішенням суду від 12.03.2012 року становить 32182,61 грн. Також вказав, що в Україні з 18.03.2014 року триває особливий період. З 19.03.2014 року він був мобілізований до Збройних Сил України на військову службу на особливий період, з якої демобілізований 02.03.2018 року за станом здоров`я. З наведеного випливає, що в період з 19.03.2014 року і до 02.03.2018 року позивач був не вправі нараховувати йому проценти за користування кредитом, пеню за несвоєчасне повернення кредиту та процентів та штраф. Відповідну позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 року у справі №521/12726/16-ц. Звертає увагу на те, що перебуваючи у відпустках він неодноразово приїжджав у місцеве відділення позивача та в офіс позивача в м.Київ, і подавав всі підтверджуючі документи про те, що його мобілізовано та за вказівками працівників банку неодноразово писав заяви щоб йому не нараховували відсотки за користування кредитом та пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків і провели перерахунок заборгованості із врахуванням поданих документів про мобілізацію. Крім того, положеннями п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Тому вимоги позивача про стягнення пені за межами строку позовної давності в один рік задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними та безпідставними. Із заяви представника позивача від 30.07.2019 року вбачається, що він визнає факт стягнення з нього боргу за кредитним договором рішенням суду від 12.03.2012 року, однак станом на 04.10.2019 року позивачем не надіслано до суду уточнюючої позовної заяви та нового розрахунку заборгованості. З наведеного випливає, що вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за договором кредиту №17-232/350 від 12.04.2007 року в розмірі 21957,93 доларів США є безпідставними і такими, що до задоволення не підлягають. Також вказав на те, що на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.4-7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він звільнений від сплати судового збору як інвалід війни, а тому вимога позивача про стягнення судового збору в сумі 8534,17 грн до задоволення також не підлягає. Окрім цього, із рішення Яремчанського міського суду від 12.03.2012 року вбачається, що позивачу відмовлено у задоволенні позову до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що вони не давали своєї згоди на укладення додаткової угоди від 20.10.2018 року (зокрема, про збільшення розміру відсотків), якою обсяг їх відповідальності було збільшено. Вказане рішення набрало законної сили 04.05.2012 року, що підтверджується копією дубліката виконавчого листа від 19.08.2013 року, а тому провадження в даній справі в частині солідарного стягнення боргу з поручителів слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року постановлено призначити дану справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року замінено позивача у даній справі ПАТ КБ «Укрсоцбанк» на його правонаступника-АТ «Альфа-Банк».

20.01.2020 року позивач подав заяву про збільшення підстав позову та зменшення розміру позовних вимог, в якій вказав, що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року станом на 06.10.2011 року в розмірі 118059,58 грн., з яких:63411,11 грн- заборгованість по кредиту, 18716,76 грн-заборгованість по відсотках, 3995,91 грн-заборгованість по пені, 31890,80 грн-штраф. Станом на дату пред`явлення вказаного позову дане рішення суду не виконане, заборгованість за кредитним договором не погашена, належних доказів того, що кошти на виконання рішення перераховано позивачу відповідачем не надано. З наведеного вбачається, що невиконання відповідачем рішення суду від 12.03.2012 року про стягнення боргу за кредитом є підставою для застосування ч.2 ст.625 ЦК України та стягнення на користь позивача суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Із урахуванням наведеного позивач просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за договором кредиту станом на 17.01.2020 року у розмірі 159764,97 грн, з яких: 29760,85 грн- заборгованість зі сплати 3% річних за період з 07.10.2011 року по 17.01.2020 року, 126914,12 грн- заборгованість зі сплати інфляційних втрат за базовою заборгованістю за рішенням суду за період з 07.10.2011 року по 17.01.2020 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №111 від 03.08.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Остап`юк М.В., якою 22.09.2020 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

30.10.2020 року представник відповідача Дедерчука Л.І. подала до суду відзив на заяву позивача про збільшення підстав позову та зменшення позовних вимог в якому зазначено, що вказані вимоги відповідач не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. З квітня 2015 року по квітень 2018 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі по мобілізації і з його грошового забезпечення за період з 01.04.2015 року по 05.04.2018 року стягувалися кошти на підставі виконавчого листа, виданого Яремчанським міським судом на підставі рішення від 12.03.2012 року у справі №0917/2-304/2011 про стягнення боргу за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року та загалом було стягнуто грошові кошти у сумі 85876,97 грн., що підтверджується долученими доказами, зокрема довідкою та листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.20920 року №11/352/1 про проведення відрахувань із грошового забезпечення відповідача за рішенням суду та копією платіжного доручення №148 від 05.04.2018 року. З наведеного вбачається, що на день подання відзиву борг за вказаним судовим рішенням становить 32182,61 грн. Тому твердження позивача про невиконання відповідачем рішення суду від 12.03.2012 року не відповідає дійсності, а розрахунок заборгованості, долучений до заяви про зменшення позовних вимог неправильний. Вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 07.11.2011 року і до 17.01.2017 року подані поза межами строку позовної давності, оскільки до вимог за ст.625 ЦК України підлягають застосуванню ст.ст.257,261,267 ЦК України. Відповідно до висновків, які викладено у постановах Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 26.10.2018 року у справі №922/4099/17 згідно зі ст.625 ЦК України стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Також зазначено, що стягувачем у виконавчому провадженні №46659357, відкритому на виконання виконавчого листав №2/0917/32/12, виданого Яремчанським міським судом 19.08.2013 року зазначено не ПАТ «Укрсоцбанк», а ТОВ «Кредит Колекшн Груп». При цьому на виконанні у відділ ДВС перебуває саме дублікат виконавчого листа, що свідчить про те, що право вимоги за кредитним договором №17-32/350 від 12.04.2007 року належить ТОВ «Кредит Колекшн Груп», а не позивачу, тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних у сумі 159764,97 грн, а провадження у справі у частині вимог, заявлених до поручителів підлягає закриттю, оскільки рішенням суду від 12.03.2012 року відмовлено у стягненні з них боргу.

18.12.2020 року представник позивача подав до суду заяву про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог до поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої АТ «Альфа-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору та рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2012 року у розмірі 175095,83 грн, з яких: 35195,14 грн-заборгованість зі сплати 3% річних за період з 07.01.2011 року по 14.12.2020 року, 139900,69 грн-заборгованість зі сплати інфляційних втрат за базовою заборгованістю згідно рішення суду за період з 07.01.2011 року по 30.11.2020 року.

09.03.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування у Івано-Франківському міському ВДВС ПЗМУМЮ матеріалів виконавчого провадження №46659357.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року позовну вимогу АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

05.05.2021 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначено, що із вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат позивач вперше звернувся до суду у заяві про збільшення підстав позову та зменшення позовних вимог від 20.01.2020 року.

Таким чином, збільшені позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати 3% річних та інфляційних втрат за період з 07.01.2011 по 20.01.2017 року заявлені поза межами строку позовної давності, є безпідставними та до задоволення не підлягають. Також слід врахувати, що стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 12.03.2012 року є ТОВ «Кредит Колекшн Груп», а не позивач у даній справі, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

11.08.2021 року судом постановлено ухвали про витребування доказів у ІНФОРМАЦІЯ_2 , Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського МВДВС ПЗМУМЮ(м. Івано-Франківськ).

28.09.2021 року представником відповідача подано доповнення до відзиву на заяву про збільшення позовних вимог, в яких зазначено, що 12.09.2012 року Яремчанським міським судом на підставі рішення суду від 12.03.2012 року у справі №0917/2-304/2011 було видано виконавчий лист, який вручено позивачу-ПАТ «Укрсоцбанк» і позивачем такий виконавчий лист було втрачено.Ухвалою Яремчанського міського суду від 22.07.2013 року за заявою представника ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено клопотання представника позивача про видачу дубліката виконавчого листа по справі №0917/2-304/2011, який був виданий судом 19.08.2013 року. У дублікаті виконавчого листа вказано, що він підлягає пред`явленню до виконання у строк до 04.05.2013 року, стягувачем зазначене ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником ОСОБА_1 . Із копії дубліката виконавчого листа вбачається, що старшим державним виконавцем Яремчанського МВ ДВС Петріщаком А. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Проте інформація по дату такої відмови невідома. Вперше виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа, виданого Яремчанським міським судом 19.08.2013 року було відкрите 27.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ на підставі заяви про примусове виконання від 24.02.2015 року. 04.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ винесено постанову про стягнення в розмірі 20% від заробітної плати ОСОБА_1 до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Оскільки дублікат виконавчого листа було видано 19.08.2013 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 pоку, то строк пред`явлення цього дубліката виконавчого листа до виконання становив один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. Із копії рішення Яремчанського міського суду від 12.03.2012 року вбачається, що воно набрало законної сили 17.04.2012 року. Із копії дубліката виконавчого листа вбачається, що рішення набрало законної сили 04.05.2012 року, а строк пред`явлення до виконання - 04.05.2013 року, тому строк пред`явлення виконавчого листа чи його дублікату у даній справі - 17.04.2013 року, але в будь-якому випадку не пізніше 04.05.2013 року. З наведеного випливає, що позивачем рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року, яке набрало законної сили 17.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) звернуто до виконання не було. Із постанови про відкриття виконавчого провадження №46659357 від 27.02.2015 року, вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі дублікату виконавчого листа стягувачем за яким є ТОВ «Кредит Колекшн Груп», однак ні Івано-Франківським міським судом, ні Яремчанським міським судом не розглядалося питання про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» та питання про поновлення строку звернення вказаного дублікату виконавчого листа до виконання не розглядалося, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Із отриманих доказів встановлено, що на момент відкриття виконавчого провадження № .02.2015 року, ПАТ «Укрсоцбанк» уповноважив ТОВ «Кредит Колекшн Груп» представляти його інтереси у питанні стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 . Вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат є похідними щодо заборгованості за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року. Із матеріалів справи встановлено, що кінцевим строком звернення до виконання рішення Яремчанського міського суду від 12.03.2012 року є дата 04.05.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Укрсоцбанк» у строк до 04.05.2013 року не звертались до Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області або до інших органів примусового виконання рішень судів із заявою про відкриття виконавчого провадження. Позивачем не надано суду жодного доказу про звернення до виконання рішення Яремчанського міського суду від 12.03.2012 року у строк до 04.05.2013 року. З наведеного випливає, що позивач пропустив строк позовної давності як щодо основної, так і щодо додаткових вимог за кредитним договором №17-32/350 від 12.04.2007 року, що є підставою для відмови у позові. З приводу спливу строку позовної давності щодо основної та додаткової вимоги неодноразово висловлювався і Верховний Суд, зокрема у постанові від 18.08.2021 року у справі №201/15310/16, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 09.12.2019 року по справі №357/5125/16-ц. Стягнення, які проведено державним виконавцем із грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з квітня 2015 року по квітень 2018 року в рамках виконання дублікату виконавчого листа у справі №0917/2-304/2011 відбувалися поза його волею і не свідчать про визнання ним боргу перед позивачем. Після звільнення з військової служби і отримання останнього грошового забезпечення у квітні 2018 року ОСОБА_1 не сплатив позивачу жодної гривні добровільно. Продовження стягнення за вказаним вище дублікатом виконавчого листа розпочалося тільки влітку 2021 року із пенсії по інвалідності ОСОБА_1 і знову ж таки - поза його волею.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Окрім цього, 23.11.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів у Івано-Франківського МВ ДВС ПЗМУМЮ(м. Івано-Франківськ).

26.01.2022 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої АТ «Альфа-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору та рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2012 року у розмірі 191628,58 грн, з яких: 39095,51 грн-заборгованість зі сплати 3% річних за період з 07.01.2011 року по 20.01.2022 року, 152533,07 грн-заборгованість зі сплати інфляційних втрат за базовою заборгованістю згідно рішення суду за період з 07.01.2011 року по 31.12.2021 року.

19.04.2022 року представник відповідача подала відзив на заяву про збільшення позовних вимог та заяву про застосування строку позовної давності, в яких просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі із мотивів, аналогічних наведеним у раніше поданих відзивах, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності як до основної, так і до додаткових вимог за кредитним договором №17-32/240 від 12.04.2007 року.

Ухвалою суду від 19.04.2022 року підготовче провадження у даній справі було закрите та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року провадження у даній справі було зупинене до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року провадження у даній справі було поновлено та призначено судове засідання з розгляду по суті.

16.01.2025 року представник позивача подав до суду заяву, в якій просив змінити найменування позивача з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК».

Ухвалою суду від 22.01.2025 року задоволено заяву судді Остап`юк М.В. про самовідвід та передано дану справу для повторного розподілу між суддями Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 року вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року вказану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.

06.02.2025 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої АТ «СЕНС БАНК» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору та рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2012 року у розмірі 87049,42 грн з яких: 18048,56 грн-заборгованість зі сплати 3% річних за період з 20.01.2017 року по 23.02.2022 року, 69000,86 грн-заборгованість зі сплати інфляційних втрат за базовою заборгованістю згідно рішення суду за період з 20.01.2017 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування даної заяви зазначено, що оскільки представником позивача подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, тому позивач вважає за необхідне долучити розрахунок заборгованості, в межах позовної давності. Так першу заяву про стягнення з відповідача заборгованості, нарахованої на підставі ст.625 ЦК України було подано до суду 20.01.2020 року, тому сума заборгованості розрахована за три роки до цієї дати, тобто з 20.01.2017 року, а кінцевою датою розрахунку є 23.02.2022 року, оскільки з 24.02.2022 року згідно п.18 Перехідних положень ЦК України в кредитора припинилось право нараховувати заборгованість за ст.625 ЦК України.

07.02.2025 року судом постановлено ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

10.02.2025 року представник відповідача подала до суду відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі із мотивів, аналогічних наведеним у раніше поданих відзивах, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності як до основної, так і до додаткових вимог за кредитним договором №17-32/240 від 12.04.2007 року.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2025 року прийнято до розгляду заяву АТ «СЕНС-БАНК» про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.02.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 07.03.2025 року задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи копії ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 року та вступної і резолютивної частини постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03.03.2025 року у справі №354/1187/21.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 06.02.2025 року.

Представник відповідача позов не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі із мотивів, наведених у поданих відзивах та заяві про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що 12.04.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту №17-32/350 за умовами якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних на строк до 11.04.2017 року.

Згідно п.п. 3.3.8., 3.3.9., 3.3.10., 3.3.15., 4.1, 4.2., 4.3., 4.6 договору кредиту ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію, а також на вимогу банку сплачувати можливі неустойку, штраф і пеню.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором, 12.04.2007 року між кредитором, позичальником та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як поручителями, були укладені договори поруки №22 та №22а, відповідно до п.п.1.1 яких поручителі зобов`язалися відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року.

Додатковими угодами №1 від 20.10.2008 року та від 09.04.2009 року до договору кредиту, укладеними між банком та ОСОБА_1 , встановлено, що з 20.10.2008 року процентну ставку за користування кредитом визначено на рівні 15 % річних, збільшено обсяг відповідальності поручителів та встановлено новий графік погашення заборгованості по кредиту.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 118059,58 грн боргу за договором кредиту № 17-32/350 від 12.04.2007 року з яких: заборгованість по кредиту 63411,11 грн, заборгованість по відсотках 18761,76 грн, пеня 3995,91 грн; штраф 31890,80 грн та 1300,59 грн судових витрат.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості із поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовлено, оскільки останні не давали згоди на укладення додаткової угоди від 20.10.2008 року, якою було збільшено обсяг їх відповідальності за договорами поруки, внаслідок чого порука припинилася.

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 17.04.2012 року.

На виконання даного рішення 12.09.2012 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області був виданий виконавчий лист, який 12.10.2012 вручено представнику стягувача.

10.07.2013 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-304/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом, який був втрачений при надсиланні.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 22.07.2013 року задоволено заяву представника ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №0917/2-304/2011 за позовом ПАТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та понесених витрат.

На підставі даної ухвали 19.08.2013 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області був виданий дублікат виконавчого листа у справі №0917/2-304/2011(провадження №2/0917/32/12) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року у сумі 118059,58 грн., в якому вказано, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання- 04.05.2013 року, дата набрання рішенням законної сили-04.05.2012 року. У відмітках державного виконавця про виконання рішення зазначено: «1. Відмовлено у відкритті виконавчого провадження п.8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

08.07.2014 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся у ВДВС Яремчанського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Яремчанським міськми судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за кредитом.

27.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №46659357 з примусового виконання виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 19.08.2013 року, стягувачем в якій зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп».

04.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову відповідно до якої розпочато стягнення 20% від заробітної плати боржника ОСОБА_1 до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Утриману суму перераховувати згідно рахунку, який вказаний у виконавчому листі.

Із довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-87/12952 від 13.07.2017 року вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року ОСОБА_1 були внесені кошти у розмірі 5165,54 долари США, з яких: 2046,47 доларів США- основна заборгованість, 3119,07 доларів США- відсотки за кредитом.

21.09.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень, відповідно до якої банк вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати направлення, але не пізніше 3 днів з моменту отримання даної вимоги сплатити заборгованість за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року розмір якої станом на 13.07.2017 року становить 17289,25 доларів США.

Відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №10/387 від 10.05.2018 року, №10/338 від 13.04.2018 року, №11/352/1 від 20.05.2020 року, №11/352 від 20.05.2020 року за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року із грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №2/0917/32/12 від 19.08.2013 року відраховано грошові кошти у сумі 85876,97 грн, які згідно розпорядження ВДВС Івано-Франківського МУЮ Головного управління юстиції в Івано-Франківській області перераховувались за наступними реквізитами: одержувач УДК у м. Івано-Франківську, р/р НОМЕР_1 , код платежу 21081300, МФО 836014, код 37951998. Заборгованість по погашенню основного боргу складає 32182,61 грн, судових витрат 1300,59 грн, витрат виконавчого провадження 200,00 грн, виконавчого збору 11936,02 грн.

Відповідно до рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від №5/2019 від 15.10.2019 року та протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується передавальним актом від 11.10.2019 року.

Постановою головного державного виконавця Івано-Франківського міського ВДВС ПЗМУМЮ(м. Івано-Франківськ) виконавчий лист №2/0917/32/12, виданий 19.08.2013 року передано з Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області до Івано-Франківського міського ВДВС ПЗМУМЮ(м. Івано-Франківськ).

Відповідно до повідомлення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №01-42/706/2021 від 06.08.23021 року у вказаному суді проваджень по справах, де сторонами являються ПАТ «Укрсоцбанк» чи ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до ОСОБА_1 не зареєстровано.

Відповідно до повідомлення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №0917/2-304/2011/9562/2021 від 16.08.2021 року судом не розглядалось питання про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекш Груп» у виконавчому провадженні №46659357, відкритому 27.02.2015 року та питання про поновлення строку для звернення до виконання дублікату виконавчого листа, виданого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 19.08.2013 року.

Згідно повідомлень ГУ Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області №05.1-06-10/2522 від 12.08.2021 року, №07.1-11-08/3058 від 05.10.2021 року рахунок № 0001(МФО банку 836014, банк отримувача ГУДКСУ у м. Івано-Франківській області, ) у період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року та з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року був відкритий для зарахування надходжень державного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) на ім`я Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.

Відповідно до протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 року змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК».

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року за період з 20.01.2017 року по 23.02.2022 року заборгованість за ставкою 3% річних становить 18048,56 грн, заборгованість за інфляційними втратами становить 69000,86 грн.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 року у справі №354/1187/21, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.03.2025 року, задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції відносно ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження №46659357 від 27.02.2015 року щодо виконання дубліката виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0917/2-304/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Колекшн Груп» 119360,17 грн - неправомірними. Визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. відносно ухвалення у виконавчому провадженні №46659357 постанови від 04.03.2015 року, згідно з якою розпочато стягнення в розмірі 20% від заробітної плати ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн - неправомірними. Скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. від 27.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження №46659357 з виконання дубліката виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Колекшн Груп» 119360,17 грн. Скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. від 04.03.2015 року у виконавчому провадженні №46659357, згідно з якою розпочато стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в сумі 119 360,17 грн.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що у дублікаті виконавчого листа, виданому 19.08.2013 року, вказано, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 04.05.2013 року. Державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції 27.02.2015 року відкрито виконавче провадження №46659357 з виконання виконавчого листа №2/0917/32/12 поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбаченого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 24.03.1998 року № 202/98-ВР.Стягувачем у виконавчому провадженні зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп» та на підставі постанови державного виконавця від 04.03.2015 року розпочато стягнення 20% із заробітної плати боржника ОСОБА_1 і за період з 01.04.2015 року по 05.04.2018 року утримано з боржника кошти у розмірі 85876,97 грн, які на рахунки ПАТ «Укрсоцбанк» чи рахунки його правонаступника - АТ «Альфа-Банк» не поступали, право вимоги за кредитним договором № 17-32/350 від 12.04.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» - ТОВ «Кредит Колекшн Груп» не відступало, питання про заміну стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судами не розглядалося.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Верховного Суду від 18.04.2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою АТ «СЕНС БАНК» на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03.03.2025 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином-ст.599 ЦК України.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 року у справі №916/190/18.

Водночас інфляційні втрати та три проценти річних не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 ЦК України, а тому сплив позовної давності за вимогою про стягнення основного боргу не має своїм наслідком сплив позовної давності за вказаними вимогами.

У постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Як встановлено судом і підтверджується дослідженими доказами, 12.04.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», що змінило найменування на АТ «СЕНС БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №17-32/350 на забезпечення виконання якого були укладені договори поруки №22 та №22а від 12.04.20067 року із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк скористався своїм правом на дострокове погашення кредитної заборгованості і рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 63411,11 грн, заборгованість за відсотками у сумі 18761,76 грн, 3995,91 грн пені та штраф у розмірі 31890,80 грн. У задоволенні вимог до поручителів відмовлено.

Виданий на підставі зазначеного рішення суду виконавчий лист від 12.09.2012 року був втрачений і 19.08.2013 року судом за заявою банку був виданий дублікат виконавчого листа №2/0917/32/12, примусове стягнення за яким розпочато 27.02.2015 року.

Проте ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 року, яка набрала законної сили 03.03.2025 року, постанову про відкриття виконавчого провадження №46659357 від 27.02.2015 року з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 19.08.2013 року, скасовано з тих підстав, що виконавче провадження відкрито поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, який на момент набрання рішенням суду законної сили в редакції ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 24.03.1998 року № 202/98-ВР становив один рік і питання про поновлення якого в установленому порядку судом не вирішувалось.

Таким чином, рішення Яремчанського міського Івано-Франківської області від 12.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 року в установленому порядку звернуто до виконання не було.

Водночас можливість примусового стягнення кредитором заборгованості, про стягнення якої ухвалено рішення суду, вичерпується після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання вказаного рішення, якщо такий строк не було поновлено в установленому законом порядку.

Ігнорування кредитором обставин закінчення строку пред`явлення рішення суду до виконання щодо стягнення заборгованості призвело б до надання стягувачу можливості безпідставно уникнути законодавчої вимоги щодо встановлених законом строків та призвело б до безпідставного перебування боржника у невизначеному стані понад встановлений Законом час, що порушило б принцип правової визначеності як один із основоположних аспектів верховенства права.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

У постановах від 23.11.2022 року у справі №285/3536/20, від 18.03.2020 року у справі №442/398/15-ц Верховний Суд зауважив, що натуральним зобов`язанням (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (оскільки боржник заявив про застосування позовної давності та вона застосована судом), але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права нараховувати 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі №757/44680/15-ц).

Як встановлено судом, заявлені в позові до стягнення три проценти річних та інфляційні втрати нараховані позивачем на суму, яку стягнуто рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року у справі №0917/2-304/2011, постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання якого скасована у судовому порядку, у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, питання про поновлення якого не вирішувалось.

Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, оскільки вимога банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у цьому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними, згідно ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що у задоволенні позовних вимог АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати 3% річних у розмірі 18048,56 грн та інфляційних втрат у розмірі 69000,86 грн у зв`язку із невиконанням рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року слід відмовити у повному обсязі.

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16.

Із урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову у позові, відсутні підстави для застосування позовної давності за заявою відповідача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 289, 293, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення заборгованостівідмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 76018, вул. Галицька, 45 м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, .

Повне судове рішення складено 08 травня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК