Провадження № 2/204/636/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року у розмірі 27 136 грн. 63 коп., та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 09.01.2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0.454.0118.ФО_К, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн. терміном користування до 09.01.2021 року, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього договору, що підтверджується, заявою-анкетою на видачу кредиту та копією кредитного договору. Пунктом 1.5. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12% річних; комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. 28.03.2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «Юнекс Банк», переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 року.

31.03.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 31.03.2021 року має заборгованість в розмірі 27 136 грн. 63 коп., яка складається з: 9 264,54 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 726,04 грн. - прострочені відсотки за кредитом; 9 867 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5 279,05 грн. - штрафи, пеня, яку позивач разом із судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідача.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 06.11.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 09.01.2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 0.454.0118.ФО_К, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн. терміном користування до 09.01.2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Цільове призначення (мета) кредиту - споживчі потреби. Строк користування кредитом обчислюється від моменту надання кредиту відповідно до пункту 2.1. цього договору (п.1.1.-1.3.)

Відповідно до п. 1.5 за користування кредитом позичальник сплачує:

п.п. 1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки - 12,00% річних.

п.п. 1.5.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня надання кредиту, в розмірі 0.00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору.

п.п. 1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 1 до 10 (включно) числа кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 632 грн.

Згідно п. 2.4. кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 Позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п.2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Юнекс Банк».

Відповідно до п. 3.2.2 договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки.

Додатком № 1 до кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором.

Відповідачем також було підписано заяву-анкету на видачу кредиту від 01.09.2018 року.

У матеріалах справи наявна виписка за особовим рахунком ОСОБА_1 за період з 09.01.2018 року по 31.03.2021 року, з якої вбачається рух коштів. Даною випискою підтверджується факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року у розмірі 10 000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 .

АТ «Юнекс Банк» виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, а саме надало відповідачу грошові кошти відповідно до умов укладеного договору. Утім, ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допустила порушення його умов.

28.03.2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону стало ТОВ «ФК «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 року.

31.03.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, згідно якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк».

Згідно з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31/03-202 від 31.03.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року станом на 31.03.2021 року становить 27 136 грн. 63 коп., яка складається з: 9 264,54 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 726,04 грн. - прострочені відсотки за кредитом; 9 867 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5 279,05 грн. - штрафи, пеня.

06.10.2021 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором від 09.01.2018 року № 0.454.0118.ФО_К.

Повідомлення про відступлення права вимоги було направлено відповідачу за адресою, яка зазначена в кредитному договорі № 0.454.0118.ФО_К. від 09.01.2018 року.

Поштове відправлення було повернуто відправнику - ТОВ «ФК «Омега Фінанс» із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Досліджуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К. від 09.01.2018 року, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Ураховуючи те, що факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не спростований, вказаний кредитний договір є чинними, в установленому законом порядку недійсними не визнавався, а тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 264 грн. 54 коп. за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К. від 09.01.2018 року, підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 2 726 грн. 04 коп.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За умовами кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К. від 09.01.2018 року сторони встановили строк кредитування з 09.01.2018 року по 09.01.2021 року. Проте, позивач не надав доказів на підтвердження правильності нарахування процентів в розмірі 2 726 грн. 04 коп. Нарахування процентів в такому розмірі не узгоджуються із умовами кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К., відповідно до якого розмір процентів у межах строку кредитування склав 1 943 грн. 60 коп. (Додатком №1 до кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів (а.с. 12-13), тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Відтак, суд наголошує на тому, що лише у межах строку кредитування до 09.01.2021 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Тому заявлена ТОВ «ФК «Омега Фінанс» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 2 726 грн. 04 коп. є безпідставною. Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 943 грн. 60 коп.

Що стосується вимог про стягнення штрафів та пені, суд зазначає наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, з позову вбачається, що позивачем нараховано відповідачу 5 279 грн. 05 коп. штрафних санкцій, які являють собою штрафи та пеню за порушення виконання зобов`язання. Тобто позивач просить стягнути з відповідача два види штрафних санкцій і штрафи, і пеню, які в загальному розмірі становлять 5 279 грн. 05 коп., однак, є різними видами цивільно-правової відповідальності.

Згідно укладеного між сторонами кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року (п.п. 3.2.6, 4.1), нарахування відповідачу пені та штрафів, як складових загальної кредитної заборгованості відповідача, відбулось за невиконання відповідачем свого договірного грошового зобов`язання недотримання строків погашення кредиту (тіла, процентів, комісії), тобто і штраф і пеня фактично нараховані за одне й те саме порушення позичальником умов кредитного договору. Разом з тим, статтею 61 Конституцією України прямо заборонено притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, а також враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (недотримання строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором) є недотриманням положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні застосування та стягнення пені та штрафу.

Що стосується вимог позивача про стягнення простроченої комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 9 867 грн. за кредитним договором № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року є не правомірною, оскільки у Постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Згідно частини 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 0.454.0118.ФО_К від 09.01.2018 року щодо простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 9 867 грн. є нікчемними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 202, 207, 509, 512-516, 525, 526, 610, 612, 625, 628, 638, 1047-1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, офіс. 1007) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 264 грн. 54 коп.., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 943 грн. 60 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього суму у розмірі 13 630 грн. 54 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська