Провадження № 2/127/4938/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Мельник А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні в м. Вінниці цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням та земельними ділянками, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням та земельними ділянками.

Позов мотивовано тим, що домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній частковій власності чотирьох осіб, серед яких ОСОБА_4 з 1/8 частки. Іншими співвласниками є ОСОБА_6 -1/2 частки, ОСОБА_8 1/4 частки, ОСОБА_7 1/8 частки. При цьому, вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці, загальною площею 0,1461 га, яка складається з двох ділянок: площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:007:0054, та площею 0,0461 га, кадастровий номер :02:007:0055. Однак, з 2019 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 самовільно зайняли домоволодіння АДРЕСА_1 , земельні ділянки із зробленими на них поліпшеннями гаражем літ. «М», чим чинять перешкоди ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні цілісним домоволодінням та земельними ділянками. Відповідач ОСОБА_2 , при цьому, в гаражі займається підприємницькою діяльністю без належних на те правових підстав. Позивач зазначає, що він згоди на користування майном відповідачам не надавав, будь-які договори щодо користування домоволодінням по АДРЕСА_1 та земельними ділянками між співвласниками теж не укладалися. Відповідачі чинять перешкоди у користуванні власністю шляхом обмеження доступу на вказану територію, при тому, що інші співвласники фактично домоволодінням не користуються. Так, 24.05.2020 року ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_10 вкотре намагалися потрапити до домоволодіння, однак, відповідач спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Також, відповідач завів собаку великих розмірів, яка охороняє Домоволодіння АДРЕСА_1 і не пропускає нікого на подвір`я, окрім відповідача. Через це, на той час законний представник позивача ОСОБА_10 декілька разів зверталася до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування з приводу чинення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю відповідачем. Позивач неодноразово намагався потрапити у Домоволодіння АДРЕСА_1 , однак, всі спроби виявилися марними. Останній раз позивач намагався попасти у домоволодіння 10.10.2023 року, однак, така спроба була марною, та позивач змушений був знову викликати поліцію. З огляду на викладене, ні володіти, ні користуватися, ні розпоряджатися своєю власністю позивач не має можливості. На підставі викладеного, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні та володіні ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 та земельними ділянкам: площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:007:0054 та площею 0,0461 га, кадастровий номер :02:007:0055 шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та звільнення ним будівель, споруд та поліпшень, що розташовані на земельних ділянках даного домоволодіння, кадастровий номер :02:007:0054 площею 0,100 га, та кадастровий номер :02:007:0055 площею 0,0461 га.

В результаті автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею було визначено Дернову В.В.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Дернової В.В. від 15.12.2023 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Дернової В.В. від 15.01.2024 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Користуючись свої правом, 09.02.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 надійшов відзив на позовну заяву. Представник вказав, що відповідач позовні вимоги позивача вважає безпідставними. Зазначив, що предметом позову є вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності позивачу домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 та двома земельними ділянками шляхом виселення відповідачів. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають та зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 . На даний час вони зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, вимога про виселення є безпідствною. Відповідач при цьому, не чинить будь-яких перешкод у користуванні ОСОБА_4 його часткою у майні, яка складає 1/8, а на підставі довіреностей від ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ОСОБА_2 наглядає і розпоряджається іншими частками домоволодіння. При цьому, домовленості щодо користування спільним майном між співвласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 досягнуто немає. Таким чином, вважає, що позивач має право безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися тільки своєю часткою, яка становить 1/8 частки будинковолодіння та земельними ділянками, і має право вимагати усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності, а саме 1/8 частки майна. Він не має право вимагати у відповідачів звільнити частки земельних ділянок та домоволодіння, які йому не належать. Окрім того, зазначив, що до переліку будівель і споруд, які позивач відносить до домоволодіння АДРЕСА_1 і які вимагає звільнити знаходяться об`єкти: гараж літ. «М», гараж літ. «М1», гараж літ. «М2». Однак, вказані гаражі не є об`єктом права власності, та не можуть бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку оскільки вони є самочинно збудованими.

Також, 09.02.2024 року від третьої особи ОСОБА_8 надійли заперечення (відзив), у яких третя особа вказала, що з позовними вимогами вона не погодується у повному обсязі, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Зазначила, що предметом позову є вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності позивачу домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 та двома земельними ділянками шляхом виселення відповідачів, однак, позивачу належить лише 1/8 частка зазначеного майна. При цьому, домовленості щодо користування спільним майном між співвласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 досягнуто не було. Договір про встановлення порядку користування будинковолодінням між ними відсутній. Таким чином, трятя особа вважає, що позивач має право безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися тільки своєю часткою, яка становить 1/8 частки будинковолодіння та земельними ділянками і має право вимагати усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності, а саме 1/8 частки майна. Він не має право вимагати у відповідачів та третіх осіб звільнення часток земельних ділянок та домоволодіння, які йому не належать. Додатково зазначила, що вона надала ОСОБА_2 право розпоряджатися своїми частками згідно Довіреності №2103 від 22.10.2019 року та №2219 від 15.11.2019 року. За вказаних обставин вважала, що права позивача ніяким чином не порушено.

09.02.2024 року від третьої особи ОСОБА_7 також надійшли заперечення (відзив), відповіднодо яких третя особа вказав, що позовні вимоги позивача ввжає безпідставними. Зазначив, що предметом позову є вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності позивачу домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 та двома земельними ділянками шляхом виселення відповідачів, однак, позивачу належить лише 1/8 частка зазначеного майна. При цьому, домовленості щодо користування спільним майном між співвласниками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 досягнуто не було. Договір про встановлення порядку користування будинковолодінням між ними відсутній. Таким чином, трятя особа вважає, що позивач має право безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися тільки своєю часткою, яка становить 1/8 частки будинковолодіння та земельними ділянками і має право вимагати усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності, а саме 1/8 частки майна. Він не має право вимагати у відповідачів та третіх осіб звільнення часток земельних ділянок та домоволодіння, які йому не належать. Додатково зазначив, що він надав ОСОБА_2 право розпоряджатися своїми частками згідно Довіреності №2219 від 15.11.2019 року. За вказаних обставин вважав, що права позивача ніяким чином не порушено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Дернової В.В. від 12.03.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Дернової В.В. від 12.03.2024 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Дернової В.В. у справі № 127/37195/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням та земельними ділянками. Цивільну справу № 127/37195/23 передано до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення іншого судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

В результаті автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею було визначено Бойка В.М.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Бойка В.М. від 19.03.2024 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Бойка В.М. від 01.07.2024 рокузалучено до участі у справі ОСОБА_9 , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

У заяві від 11.06.2024 року ОСОБА_9 вказала, що вона є співвласником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , та вона заперечує проти позовних вимог ОСОБА_4 , оскільки він не має права забороняти перебувати відповідачам по справі на території домоволодіння при наявності інших співласників, які тим більше не заперечують проти їх перебування. Також, вказала, що жодних перешкод у користуванні та розпорядженні власністю відповідачі не чинять.

08.07.2024 року від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні та розпорядженні домоволодінням по АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровим номером :02:007:0054 та кадастровим номером :02:007:0055 шляхом вселення до будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , та виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із зазначеного домоволодіння по АДРЕСА_1 та звільнення ними земельних ділянок з кадастровим номером :02:007:0054 та кадастровим номером :02:007:0055.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Бойка В.М. від 01.08.2024 року прийнято до провадження заяву позивача ОСОБА_4 про збільшення заявлених вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Бойка В.М. від 19.09.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_12 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням та земельними ділянками відмовлено.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, в судове засідання не з`явилися треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про дату, час та місце судового засіданя повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На момент подання позивачем ОСОБА_4 вказаного позову до суду, станом на 27.11.2023 року земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0055, площею 0,0461 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, належала на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка; земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0054, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належала на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка; домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 127,4 кв.м., житловою площею - 72,7 кв.м., опис: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», з прибудовою «а», загальною площею 57,8 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв.м., житловий будинок «В», з прибудовою «в», загальною площею 69,6 кв.м., у тому числі житловою 45,0 кв.м., сараї «Б», «С», «К», погріб «п/К», убиральні «Д», «Л», огорожа «№1-4», а також гаражі «М», «М1», прибудова «М2», що не прийняті до експлуатації належали на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка (т.1, а.с.12-18).

Вказане також, підтверджується Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.11).

Позивач вказує, що відповідачами чиняться перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вказаними земельними ділянками та домоволодінням. Надав відповідні докази.

Відповідно до Листа №83мр/200/04/20 від 14.01.2020 року Вінницьким відділом поліції Національної поліції у Вінницькій області здійснено ретельну перевірку фактів викладених у заяві по факту непорозуміння з ОСОБА_2 , який вчиняє протиправні дії відносно ОСОБА_4 , а саме створює перешкоду у користуванні часткою майна, яка є його власністю по АДРЕСА_1 . Вказану заяву належним чином зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вінницького ВП ГУНП за №25926 від 13.12.2019 року. Відповідно до листа начальника СВ Вінницького ВП в зазначених матеріалах відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення тому внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань неможливо. При спілкуванні із громадянином ОСОБА_2 , останній зазначив, що власниками вказаного домоволодіння є чотири особи, у двох із яких він викупив їхні частки та згідно довіреностей, які надали співвласники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , де зазначено, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_5 можуть розпоряджатись на свій розсуд усім належним їм нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів громадянина ОСОБА_2 , для врегулювання відносин із іншими співвласниками він подав позовну заяву до суду з вимогою виділення часток в натурі. Також останній зазначив, що будь-яких перешкод жодному із співвласників у користуванні своїм майном, за вищевказаною адресою, він не створював і не створює (т.1, а.с.19).

Також, як вбачається з Листа №32-283-20 від 29.07.2020 року Вінницькою місцевою прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_10 15.07.2020 щодо неналежного стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях, у яких вона є потерпілою. Установлено, що в провадженні органів досудового розслівання Вінницького відділу поліції Головного управління Національної по Вінницькій області знаходиться ряд кримінальних проваджень, де визнано потерпілою ОСОБА_10 . Зокрема з приводу нанесення тілесних ушкоджень 18.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 від жінки на ім`я ОСОБА_13 . В результаті проведеного досудового розслідування слідчим на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, 30.12.2019 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження (т.1, а.с.20-21).

17.08.2020 року ГУ ДПС у Вінницькій області надало відповідь щодо звернення ОСОБА_10 (т.1, а.с.22).

Також, 12.04.2021 року ВК ВМР надало лист-відповідь ОСОБА_10 відповідно до якого вказали, що розглянувши звернення від 23.03.2021 року щодо можливого незаконного заволодіння будинком по АДРЕСА_1 встановлено, що син заявниці є одним із власників домоволодіння, та відповідно до свого конституційного права має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном (т.1, а.с.23).

24.05.2021 року за заявою ОСОБА_10 було внесено відомості до ЄРДР №0000490 за фактом нанесення їй 24.05.2021 року близько 10 год. 14 хв. тілесних ушкоджень невідомою особою. Дії невідомого кваліфікуються за ч.1 ст.125 ККУ (т.1, а.с.198).

29.07.2021 року Вінницька окружна прокуратура надала відповідь ОСОБА_10 на її звернення, де вказано, що сектором дізнання НП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002491 від 16.11.2019 року за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 за ч.1 ст.125 КК України (т.1, а.с.24).

На звернення ОСОБА_4 Вінницьке районне управління поліції ГУ НП у Вінницькій області надало відповідь 25.10.2023 року, з приводу прийняття мір до ОСОБА_2 , яке було зареєстровано в ІКС ІГНІУ Вінницького РУП ГУНІ у Вінницькій області від 10.10.2023 за № 15906 та розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (зі змінами і доповненнями). Відповідно до вимог ст. 214 КПК керівником органу досудового розслідування, за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв?язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має, а подальший розгляд звернення здійснено у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян». В ході розгляду даного звернення, було встановлено, що даний спір вирішується у судах загальної юрисдикції згідно чинного законодавства України, оскільки в даній ситуації виникли цивільно-правові відносини, відповідно рекомендувало звернутись до суду для відновлення порушеного права та вирішення усіх спірних питань по суті (т.1, а.с.25).

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №15906 ОСОБА_4 10.10.2023 року о 16 год. 25 хв. звернувся до служби 102, по факту прийняття міри до ОСОБА_2 котрий перешкоджає у користуванні свою квартирою по АДРЕСА_1 . За результатами звернення було встановлено, що даний спір вирішується в судах загальної юрисдикції, оскільки виникли цивільно-правові правовідносини (т.1, а.с.186-187).

У відповіді на заяву ОСОБА_10 Відділ поліції №1 ГУНП у Вінницькій області вказав, що її звернення щодо побиття невідомими особами біля власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також привласнення, розтрата майна, зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв-повідомлень про вичнені кримінальні правопорушення №6338 від 03.05.2024 року (т.1, а.с.190).

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_2 стверджувалося, що спірними земельними ділянками та домоволодінням він має право розпоряджатися за дозволом інших співвласників. При цьому, у домоволодінні він не проживає.

Відповідно до Довідки №17 від 16.01.2024 року КК «П`ятничани» до складу сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 входять: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1, а.с.70).

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (т.1, а.с.75).

Відповіднодо Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 06.05.2011 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_17 (т.1, а.с.76).

Так, відповідно до Довіреності від 22.10.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О., ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , кожний діє окремо, розпоряджатися на свій розсуд (продавати, обмінювати, здати в оренду, позичку, або подарувати в установленому законом порядку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , всім належним нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.58).

Відповідно до Довіреності від 15.11.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О., ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , кожний діє окремо, представляти його інтереси з питань оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_18 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєструвати його право власності на успадковане майно; розпоряджатися на свій розсуд (продавати, обмінювати, здати в оренду, позичку, або подарувати в установленому законом порядку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , всім належним нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.62).

Таким чином, на підставі Довіреностей від ОСОБА_8 від 22.10.2019 року та ОСОБА_7 від 15.11.2019 року, станом на 19.01.2024 року право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0055, площею 0,0461 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, була зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_14 1/4 частка, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0054, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), була зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_14 1/4 частка, домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 127,4 кв.м., житловою площею - 72,7 кв.м., опис: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», з прибудовою «а», загальною площею 57,8 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв.м., житловий будинок «В», з прибудовою «в», загальною площею 69,6 кв.м., у тому числі житловою 45,0 кв.м., сараї «Б», «С», «К», погріб «п/К», убиральні «Д», «Л», огорожа «№1-4», а також гаражі «М», «М1», прибудова «М2», що не прийняті до експлуатації було зареєстроване на праві спільної часткової власності за ОСОБА_14 1/4 частка (т.1, а.с.77-79).

У подальшому станом на 24.04.2024 року суду було надано інформацію з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0055, площею 0,0461 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, належала на праві спільної часткової власності: ОСОБА_9 1/8 частка, ОСОБА_9 1/4 частка, ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_4 1/8 частка. Право власності ОСОБА_14 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинено. Земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0054, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належала на праві спільної часткової власності: ОСОБА_9 1/8 частка, ОСОБА_9 1/4 частка, ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_4 1/8 частка. Право власності ОСОБА_14 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинено. Домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 127,4 кв.м., житловою площею - 72,7 кв.м., опис: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», з прибудовою «а», загальною площею 57,8 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв.м., житловий будинок «В», з прибудовою «в», загальною площею 69,6 кв.м., у тому числі житловою 45,0 кв.м., сараї «Б», «С», «К», погріб «п/К», убиральні «Д», «Л», огорожа «№1-4», а також гаражі «М», «М1», прибудова «М2», що не прийняті до експлуатації належали на праві спільної часткової власності: ОСОБА_9 1/8 частка, ОСОБА_9 1/4 частка, ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, Право власності ОСОБА_14 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинено. (т.1, а.с.125-130).

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2025 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Виконавчого комітету Вінницької міської ради Кириченко О.В., державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради Негай Т.В., приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., про визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації та припинення права власності задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_14 на земельну ділянку з кадастровим №:02:007:0055 у розмірі частки , проведену державним реєстратором Кириченко О.В. 13.01.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №71201907 від 19.01.2024). Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_14 на земельну ділянку з кадастровим №:02:007:0054 у розмірі частки , проведену державним реєстратором Кириченко О.В. 13.01.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №71201911 від 19.01.2024). Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_14 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі частки , проведену державним реєстратором Негай Т.В. 12.01.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №71137314 від 16.01.2024). Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0055 в розмірі частки, посвідчений 13.03.2024 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., та зареєстрований в реєстрі за №2089. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0054 в розмірі частки, посвідчений 13.03.2024 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., та зареєстрований в реєстрі за №2088. Визнано недійсним договір дарування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 13.03.2024 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., та зареєстрований в реєстрі за №2087. Скасувано державну реєстрацію та припинити право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим №:02:007:0055 у розмірі частки , проведену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б. 13.03.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №72048307 від 13.03.2024). Скасувано державну реєстрацію ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим №:02:007:0054 у розмірі частки , проведену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б. 13.03.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №72048026 від 13.03.2024). Скасувано державну реєстрацію ОСОБА_19 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі частки , проведену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б. 13.03.2024 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №72015026 від 13.03.2024). Стягнуто з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 у рівних частках судовий збір у сумі 10 900,80 грн. (т.2, а.с.87-105).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2025 року залишено без змін (т.2, а.с.106-111).

Таким чином, станом на день винесення судового рішення право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0055, площею 0,0461 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка; земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0054, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка; домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 127,4 кв.м., житловою площею - 72,7 кв.м., опис: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», з прибудовою «а», загальною площею 57,8 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв.м., житловий будинок «В», з прибудовою «в», загальною площею 69,6 кв.м., у тому числі житловою 45,0 кв.м., сараї «Б», «С», «К», погріб «п/К», убиральні «Д», «Л», огорожа «№1-4», а також гаражі «М», «М1», прибудова «М2», що не прийняті до експлуатації належать на праві спільної часткової власності: ОСОБА_6 1/2 частка, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_4 1/8 частка, ОСОБА_8 1/4 частка.

В судовому засіданні окрім вищевстановлено, було також допитано свідків.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні вказала, що вона є бабусею позивача ОСОБА_4 . Вказала, що 14.11.2019 року між відповідачами та дочкою свідка - ОСОБА_10 стався конфлікт. З того часу, ні позивач, ні його мати не можуть зайти до свого майна. При цьому, зазначила, що відповідачі постійно чинять перешкоди позивачу у користуванні земельними ділянками, будинковолодіння та гаражами за адресою АДРЕСА_1 , а саме не пускають його на подвір`я, не дають ключі. Погрожують. Крім того, у ОСОБА_4 у будинку були особисті речі, однак, ОСОБА_2 не віддав їх, не пускає у будинок та з 2019 року змінив замки.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що є хрещеною матір`ю позивача ОСОБА_4 . Вказала, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні майном з листопада 2019 року. При цьому, ОСОБА_4 проживав з народження разом з батьками за адресою АДРЕСА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_4 хоче проживати у вказаному будинку нині, однак, відповідачі його туди не пускають.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні вказав, що є жителем сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що позивача ОСОБА_4 вперше побачив у 2024 році. При цьому, він також вказав, що є братом покійного батька позивача - ОСОБА_23 , та після його смерті у 2014 році у частині будинку ніхто не проживав. Мати позивача ОСОБА_10 приблизно у 2015-2016 засиляла в будинок квартирантів, однак вони там пожили десь 1 місяць і з`їхали. У 2015 році ОСОБА_10 почала здавати в оренду гараж, а з 2017 року вказаний гараж орендував ОСОБА_2 . Стосовно конфлікту між співвласниками будинколодіння вказав, що у 2019 році був конфлікт. Бачив, що ОСОБА_10 разом з матір`ю напали на дружину ОСОБА_2 . Також, йому відомо, що ключі від воріт є як у ОСОБА_10 та і ОСОБА_4 та вони можуть вільно туди заходити. При цьому, ОСОБА_2 не чинить перешкод у користуванні майном. Також зазначив, що власником гаража на даний час є ОСОБА_2 у гаражі він ремонтує автомобілі. Вказав, що гараж був побудований десь у 1960 роках, а у 2006 році покійний ОСОБА_24 його перебудував у більший за розмірами.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Отже, за змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.

Заперечення співвласника щодо задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном або заперечення щодо вселення співвласника та відсутність можливості у власника самостійно без звернення до співвласників реалізувати свої права (відсутність ключів від квартири тощо) за відсутності вільного доступу до належного йому майна є підставою вважати, що інший співвласник чинить перешкоди у користуванні належною позивачу власністю.

Таким чином, твердження відповідачів та третіх осіб, що позивач має право користуватися та вимагати усунення перешкод тільки відносно своєї частки власності є хибним, та суд не приймає їх до уваги.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 309/2477/16-ц.

Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна слід враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦПК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 526/2101/15-ц.

Відповідно до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

У даній справі судом встановлено, що сторони по справі перебувають у конфліктних відносинах з 2019 році. Даний конфлікт у них виник з приводу користування земельними ділянками та будинковолодінням, які перебувають у спільній частковій власності.

Суд зазначає, що позивачем у повній мірі доведено належними доказами право власності на вказене майно та те, що відповідачами чиняться перешкоди у його користуванні недопущення до домоволодіння та земельних ділянок, спричинення конфліктів, що призводило до бійок. Вказане зафіксовно у неодноразових зверненнях з 2019 по 2023 рік ОСОБА_10 , як законного представника на той час неповнолітнього ОСОБА_4 , до правоохоронних органів. За вказаних обстивин, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження факт чинення відповідачами перешкод у користуванні його майном позивача, тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом усунення перешкоди ОСОБА_4 в користуванні та розпорядженні домоволодінням по АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровим номером :02:007:0054 та кадастровим номером :02:007:0055 шляхом вселення до будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Разом з тим, як вже зазначалося, власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 набули право на розпорядження на свій розсуд від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 майном, а саме - право продавати, обмінювати, здати в оренду, позичку, або подарувати в установленому законом порядку всім належним нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані довіреності за час розгляду справи в суді не були скасовані чи визнанні недійсними.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення осіб.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом вказав, що відповідачі самовільнозайняли домоволодіння АДРЕСА_1 та земельні ділянки із зробленими на них поліпшеннями, чим чинять перешкоди у користуванні і розпоряджені цілісним домоволодінням та земельними ділянками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Разом з тим, з матеріалів справи не встановлено, що відповідачі проживають у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , натомість із відомостей з ДАП ВМР вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд звертає увагу, що хоча в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 вказав, що ОСОБА_2 ремонтує автомобілі у гаражі, що відноситься до домоволодіння АДРЕСА_4 , однак, в судовому засіданні було встановлено, що вказані гаражі не належать на праві власності позивачу, оскільки вони є об`єктами, що прийнятті до експлуатації. При цьому, відповідачі мали належні правові підстави для розпорядження спірним майном. Іншого судом не встановлено.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували зазначені в позовній заяві твердження щодо самовільного зайняття майна відповідачами, оскільки, відповідачі розпоряджаються на свій розсуд майном на підставі діючих довіреностей.

Тому, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із зазначеного домоволодіння по АДРЕСА_1 та звільнення ними земельних ділянок з кадастровим номером :02:007:00544 та кадастровий номер :02:007:0055.

Враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів на які посилається позивач, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки судом дійсно встановлено, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користування майном шляхом недопущення до земельних ділянок та домоволодіння, що підтверджується зібраними по справі доказами.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частинаи позовних вимог.

Керуючись ст. 317, 319, 356 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні та розпорядженні домоволодінням по АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровим номером :02:007:0054 та кадастровим номером :02:007:0055 шляхом вселення до будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у відшкодування витрат із сплати судового збору 1 074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , РНОКПП - невідомо, адреса: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8 , РНОКПП - НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_25 , РНОКПП - невідомо, адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 12.05.2025 року.

Суддя: