провадження № 2/208/60/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №208/10615/23 за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту знаходження на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту знаходження на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначив, що він жив у дідуся з бабусею з дитинства, а після смерті матері ОСОБА_2 у 2016 році його дідусь офіційно оформив опіку над ним.

Позивач жив з дідусем ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вони повністю опікувались позивачем.

Дідусь помер, коли позивачу було 11 років. Після смерті дідуся над ним взяла опіку бабуся ОСОБА_4 , та позивач знаходився повністю на її утриманні та вони жили однією сім`єю. Між ними були гарні родинні відносини, бабуся опікувались позивачем, турбувалась про нього, допомогла вибрати професію, придбала все необхідне для навчання, лікувала, створила всі нобхідні умови для виховання та розвитку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся ОСОБА_4 померла, на той момент позивачу було 16 років.

Після смерті бабусі він звернувся до Першої Кам`янської державої нотаріальної контори для прийняття спадщини, але було відмовлено.

Постановою Першої Кам`янської державої нотаріальної контори від 28.07.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановила: відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю одинних відносин, а також факту знаходження на утриманні.

В уточненій позовній заяві, адвокат Стрельник Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , жив зі своїм дідусем, ОСОБА_3 (батьком матері) та бабусею ОСОБА_4 . Вони повністю опікувалися ним.

Після смерті матері Розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 05.09.2016 року № P-437/0/298- 16 йому, на той час малолітньому, було встановлено статус дитини-сироти.

Батька в нього не має, мати була - одинока мати.

У 2016 році Розпорядженням Кам?янської міської ради за № 95-р від 14.09.2016 року було встановлено опіку та призначено його опікуном дідуся ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помирає дідусь ОСОБА_3 .

Після смерті дідуся над ним опіку взяла бабуся - ОСОБА_4 , що підтверджується Розпорядженням Кам?янської міської ради Адміністрації Заводського району за № 35- р від 18.04.2017 року. Позивач продовжив жити однією сім?єю зі своєю бабусею ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ?янське. Знаходився на повному її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає бабуся ОСОБА_4 .

Після її смерті над ним опіку взяла ОСОБА_5 .

Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира під АДРЕСА_3 . Вказана вище квартира належала спадкодавиці на підставі Договору міни 19.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міськогонотаріального округу, Сидоренко А.В., за реєстровим № 2696.

Оскільки ОСОБА_4 заповіту не склала, згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом.

16 лютого 2023 року позивач звернувся до Першої Кам?янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . На підставі вищезазначеної заяви , державним нотаріусом була заведена Спадкова справа за №160/2023 після померлої ОСОБА_4 . Згідно з наданими документами до спадкової справи, родинний зв?язок між спадкодавцем та спадкоємцем відсутній. Громадянин ОСОБА_1 знаходився під опікою померлої ОСОБА_4 на підставі Розпорядження Кам?янської міської ради за №35- р від 18.04.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 1265 у п?яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім?ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім?ї спадкодавця, але не менш як п?ять років одержувала від нього матеріального допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п.4.3. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні. У громадянина ОСОБА_1 відсутнє рішення суду. Про що було зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2023 р.

Спадкодавиця ОСОБА_4 , не була рідною бабусею позивача, вона була дружиною його рідного дідуся ОСОБА_3 . Але весь час після смерті його мами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а це десь 6 років, позивач жив з нею в її квартирі, вона ростила його, лікувала, піклувалася, він був повністю на її та на утриманні дідуся, а після смерті дідуся виключно на її утримання, бо крім неї іншого джерела засобу існування у позивача не було.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування понад 5 років неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні у спадкодавиці, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на квартиру під АДРЕСА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 року, цивільну справу №208/10615/23 передано до провадження судді Івченко Т.П.

Ухвалою суду від 24.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року відмовлено у клопотання адвоката Стрельник Н.М. про витребування доказів.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

27.02.2024 року адвокат Стрельник Н.М. долучила до матеріалів справи документи.

08.05.2024 року на виконання ухвали суду від 07.02.2024 року про витребування доказів, представник Першої Кам`янської державної нотарільної контори надіслав копію спадкової справи №160/2023 заведену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

01.07.2024 року адвокат Стрельник Н.М. подала до суду уточнену позовну заяву.

11.09.2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу №208/10615/23 було передано до провадження судді Гречаній В.Г., у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку.

Ухвалою суду від 12.09.2024 року цивільну справу № 208/10615/23 суддкю Гречаною В.Г. було прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу за його відсутності, додаткових заяв та клопотань не має, просить винести рішення.

В судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради не з`явився, представник за довіреністю Богата М.М. подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника, прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства України.

Представник третьої особи Першої Кам`янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, Трощій Н. надала до суду клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим 17.01.2006 р. Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 27, батьками якого зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень № 6 від 20.02.2024 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками якої зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим виконкомом Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №23.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.09.2016 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою адміністрацією Заводського району Кам`янської міської ради від вересня 2019 року №18/4533.

Згідно розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 14.09.2016 року № 95-р, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та призначено його опікуном гр. ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим 01.03.2017 р. Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 263.

Згідно розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 18.04.2017 року №35-р, припинено опіку над малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з боку ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю опікуна; призначено гр. ОСОБА_4 опікуном малолітнього ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 , виданим 11.04.20222 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 655.

19.09.1997 року було укладено договір міни, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сидоренко А.В., зареєстровано в реєстрі за № 2696, відповідного до якого ОСОБА_4 стала власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постаною про відмову у вчиненні нотарільної дії, виданої Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою від 28.07.2023 року № 02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщни після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 21.10.1995 року, що підтверджується свідоцтвом по укладання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №963.

Відповідно до довідки КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 16.01.2024 року №1/78, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 .

Згідно рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 16.06.2022 року №190, встановлено піклування над неповнолітньою дитиною ОСОБА_1 та призначено піклувальником ОСОБА_5 ; … закріплено житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за підопічною дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у Цивільному процесуальному Кодексі України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Звертаючись до суду з позовом з вимогою про встановлення факту перебування неповнолітнього на утриманні, позивач посилалась на те, що після смерті своєї матері ОСОБА_2 , тобто після ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_1 проживав з дідусем ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що дідусь ОСОБА_3 оформив опіку над малолітнім ОСОБА_1 .

Після смерті дідуся, 28.02.2017 року, опіку над малолітнім ОСОБА_1 оформила ОСОБА_4 , позивач знаходився повністю на її утриманні та вони жили однією сім`єю. Між ними були гарні родинні відносини, бабуся опікувались позивачем, турбувалась про нього, допомогла вибрати професію, придбала все необхідне для навчання, лікувала, створила всі нобхідні умови для виховання та розвитку.

Отже, позивач ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_4 починачи з 2016 року, після смерті матері, та по день смерті ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У силу свого віку у позивача ОСОБА_1 були відсутні інші джерела доходу, окрім допомоги померлої ОСОБА_4 .

Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне позивачу для реалізації спадкових прав, суд дійшов до висновку, що вимога про встановлення факту перебування неповнолітнього ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на квартиру.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно із ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За правилами ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування), причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 згідно до розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 18.04.2017 року №35-р була опікуном малолітнього ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом проживали, остання опікувалсь позивачем, створювала всі необхідні умови для життя дитини, утримувала малолітнього ОСОБА_1 .

Згідно до матеріалів спадкової справи № 160/2023 заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , інші особи, які заявили своє справо на спадщину відсутні.

ОСОБА_4 на праві власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Навіть після її смерті, рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 16.06.2022 року №190, закріплено житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за підопічною дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач є єдиним спадкоємцем та звернувся із заявою про прийняття спадщини, а саме спадкового майна у виді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана кварира згідно до наданих документів належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору міни від 19.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Сидоренко А.В., р №2696.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання за ним права власності на квартиру за адресою:АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 384, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1265, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту знаходження на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування понад 5 років неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні у спадкодавиці, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на квартиру під АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адрес реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Кам`янська міська рада, , адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, буд. 2.

Третя особа - Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, кад , адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.. Медична, буд. 3.

Суддя В.Г. Гречана