У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. Справа № 596/643/25

Провадження № 2/596/355/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що в 1996 переніс вірусний гепатит В, який ускладнився хронічним гепатитом і панкреатитом. КНДІМП його захворювання визнано професійним і встановлено 25% втрати працездатності. До 2007 року щорічно проходив перекомісію в Тернопільській МСЕК, а а 2007 році дане захворювання і втрата 25% працездатності встановлена довічно, а також ,довічно, видана "Індивідуальна програма реабілітації" де за п.11.1.1. вказано, що він потребує медикаментозного лікування професійного захворювання печінки. Кожного року він проходив лікування і лікарства, на безоплатній основі, надавав йому Фонд соціального страхування.

В 2023 році ФСС приєднали до Пенсійного фонду України (дальше ПФУ). Всі повноваження ФСС включно страхові внески і страхові виплати передані ПФУ, який набув статусу Уповноваженого органу по виконанню Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (дальше Закон № 1105-Х1У).

В листопаді 2024 року, після перенесеної операції професійне захворювання (хронічний гепатит і панкреатит) загострилось. ЛКК дала йому висновок для пенсійного фонду. Проте пенсійний фонд відмовив позивачу в наданні медикаментів і оплаті за них мотивуючи тим, що безоплатна медична допомога має надаватися за рахунок державного бюджету шляхом виписки сімейним лікарем безкоштовних рецептів відповідно до Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення.

На його звернення вернення до Міністерства праці та соціальної політики надали аналогічну відповідь.

На його звернення до Міністерства охорони здоров`я йому надали відповідь, що безоплатна медична допомога відповідно до Закону №2168-У111 не передбачає видачу безкоштовних рецептів хворим на професійне захворювання, окрім хворим на пневмонікози та захворювання головного мозку.

Держава України в особі ВРУ, КМУ, ПФУ, Уповноваженого ВРУ з прав людини замість того щоб реалізувати мої права гарантовані Конституцією і Законами України по суті, посягнула на його здоров`я і життя, не забезпечила мені безпечні умови праці.

Тому таке відношення до людини, яка втратила здоров`я по вині держави і якій за Конституцією і законами України держава має забезпечувати відновлення втраченого здоров`я викликає в позивача глибоке обурення, розчарування, відчуття несправедливості та інші негативні емоції, які впливають на стан його здоров`я і можливість його покращення..

Завдану позивачу моральну шкоду не можливо оцінити в грошовому еквіваленті оскільки здоров`я і життя людини безцінне. Але враховуючи важкість моральних страждань, продовженість їх в часі, а також моральне відшкодування є засобом попередження відповідача вжити заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства він оцінює розмір морального відшкодування в розмірі 1200000 (один мільйон двісті тисяч) гривні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 справу №596/643/25 передано на розгляд судді Лисюк І.О.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ст. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності у здійсненні правосуддя, уникнення сумнівів у сторін в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, а також у стороннього спостерігача, враховуючи ту обставину, що суддя Лисюк І.О. 13 років жила по сусідству (через будинок, а зараз там проживає мати судді) з позивачем ОСОБА_2 та із яким із цього часу перебуває у сусідських товариських стосунках, а тому вважає за необхідне заявити самовідвід, який слід прийняти.

Керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти самовідвід судді Лисюк Ірини Олександрівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу №596/643/25 передати до канцелярії Гусятинського районного суду Тернопільської області для повторного визначення головуючого судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК