Справа №295/6186/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого - судді Перекупка І.Г., за участю секретаря судового засідання Конончук Ю.О., позивач ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання договору дарування квартири недійсним, витребування майна з незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання договору дарування квартири недійсним, витребування майна з незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог вказав, що до розлучення з колишнею дружиною ОСОБА_4 він, ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира була придбана ним, ОСОБА_1 в іпотеку та після розлучення, згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2014 № 295/8646/13-ц її визнано спільною власністю подружжя та поділено по кожному. Вказана частина квартира належить йому на праві спільної власності згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2014 р. у справі 295/8646/13-ц. Однак, його, ОСОБА_1 проживанню перешкоджали колишня дружина - ОСОБА_4 та її батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . В зв`язку з чим, згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.04.2018 р. № 295/5659/17 відповідача ОСОБА_4 зобов`язано усунути перешкоди йому - ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні частини квартири, шляхом вселення у вказану квартиру та шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунокперегородки (тамбура), що розташований між сходовим майданчиком та квартирою АДРЕСА_2 . Дане рішення вступило в законну силу та незважаючи на відкрите виконавче провадження, не виконується. ОСОБА_4 , продовжує чинити перешкоди та не виконує рішення суду.

05.07.2022 р. під час одержання довідки про наявність майна він дізнався, що його, майна, у нього вже не існує, а його частка квартири АДРЕСА_2 подарована колишній дружині ОСОБА_4 .

Про незаконне відчуження його майна та його подальше дарування ОСОБА_4 він, ОСОБА_1 взагалі не знав, копії договору дарування він також не має. Йому лише стало відомо, що відчуження його майна, в незаконний спосіб, в зговорі з ОСОБА_3 здійснив приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. а договір дарування його майна ( частки квартири) був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В. 10.09.2020 р. за р. № 1466 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Жодних договорів щодо відчуження його, ОСОБА_1 майна на користь ОСОБА_3 він, ОСОБА_1 не підписував. Судових рішень про відчуженням його майна на чиюсь користь не існує.

Однак, існує постанова Житомирського апеляційного суду від 15.07.2019 р. N 295/9304/18 згідно якої ОСОБА_4 відмовлено в відчуженні його, ОСОБА_1 майна та вказано, що частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В травні 2019 р. ОСОБА_3 заключила договори про відступлення права вимоги, договір № б/н від 30.05.2019 р. про відступлення права грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та ОСОБА_3 , а також договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Наталією Василівною 30.05.2019 р.

Згідно протокольної ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2019 р. по справі № 295/19747/14-ц про заміну кредитора, прийнято позовну заяву ОСОБА_3 від 12.08.2019 р. в якій вона виступає в якості позивача (кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором).

Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для нього, ОСОБА_1 безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. Отримавши відповідну вимогу від нового кредитора, він, ОСОБА_1 не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього, ОСОБА_1 доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

Аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2018 р. у справі № 914/2567/17, у постанові від 19.11.2019 р. у справі № 924/1014/18 від 28.01.2020 р., у справі № 924/1208/18 від 19.02.2020 р.

Незважаючи на судову справу та відсутність у ОСОБА_3 права власності на його, ОСОБА_1 квартири, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 12.03.2020 р. в зговорі з ОСОБА_3 незаконно відчужив його, ОСОБА_1 майно на користь ОСОБА_3 без будь-яких законних підстав. В подальшому приватний нотаріус Пріма Н.В. 10.09.2020 р. в зговорі з ОСОБА_3 посвідчила договір дарування.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчийнапис, вчинений 12.03.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горайом Олегом Станіславовичем, про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 51641264 від 16.03.2020 р. прийняте приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 перейшло до ОСОБА_3 .

Визнати недійсним укладений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною ( АДРЕСА_4 ) між ОСОБА_3 га ОСОБА_4 від 10.09.2020 р. за р. № 1466.

Витребувати від ОСОБА_4 частку квартири в а адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради (10002. м. Житомир, вул. Михайлівська, 4) відновити державний реєстр речових прав на квартири за адресою: АДРЕСА_3 . за ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідачів на його користь суму сплаченого ним судового збору.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явилася, направила до суду відзив, зі змісту якого у позові просила відмовити та заяву про розгляд справи без її участі. (Т. 1 а. с. 140-149, Т. 2 а. с. 18-19, 22-23, Т. 4 а. с. 50-51, 207).

Відповідач ОСОБА_3 про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, до суду не з`являлася, заперечувала проти задоволення позовних вимог. (Т. 2 а. с. 20-21, 24-25, 98-102, 140-141, 154).

Третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_2 про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, протягом всього часу слухання справи заперечував проти задоволення позовних вимог. (Т. 2 а. с. 38-43).

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна направила до суду заяву-відзив в якій просила справу розглядати без її участі у позовних вимогах відмовити. (Т. 1 а. с. 184, Т. 2 а. с. 170, 205, 236, Т. 3 а. с. 50, 59, Т. 4 а. с. 14, 137).

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, до суду не з`являвся. (Т. 1 а. с. 112-113, Т. 2 а. с. 72-73, 134, 221, Т. 4 а. 36-37, 204).

Представник третьої особи Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Трохимчук О.М. направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника. (Т. 2 а. с. 208, 228-229, Т. 4 а. с. 39).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м. Житомир від 06.07.2022 р. головуючим по цивільній справі № 295/6182/22 обрано суддю Перекупка І.Г. (Т. 1 а. с. 22).

13.09.2022 р. від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява. (Т. 1 а. с. 41-44).

02.11.2022 р. від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява. (Т. 1 а. с. 62-65).

23.01.2024 р. від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява. (Т. 2 а. с. 246-250).

17.06.2024 р. від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява. (Т. 3 а. с. 61-68).

19.07.2024 р. від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява. (Т. 4 а. с. 1-9).

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна, в якому просив: визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 10 вересня 2020 р. за реєстраційним №1466; зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради відновити державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яке існувало до порушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 03.10.2022 р. справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. (Т. 1 а. с. 47-48).

Разом з тим, до відкриття провадження у справі ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру та заборону іншим особам вчиняти будь-які дії щодо неї.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2022 р. заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 (Т. 1 а. с. 39).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2023 р., залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Крім того, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2022 р. за клопотанням ОСОБА_4 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, оскільки рішення суду у даній справі може мати вплив на права та інтереси малолітньої доньки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (Т. 1 а. с. 129-130).

Під час підготовчого провадження ОСОБА_1 неодноразово уточнював позовні вимоги та склад учасників справи (зокрема, додатково визначив третіми особами ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича) й кінцево просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 березня 2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 51641264 від 16 березня 2020 р., прийняте приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 перейшло до ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 10 вересня 2020 р. за реєстраційним № 1466;

- витребувати від ОСОБА_4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради відновити державний реєстр речових прав на частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_2 за кошти, отримані на підставі кредитного договору, укладеного з ТОВ «БМ Банк», у зв`язку із чим квартира була передана в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Після розлучення рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2014 р. у справі № 295/8646/13-ц спірну квартиру визнано спільною власністю подружжя та визнано за ОСОБА_4 право власності на її частину. Втім, незважаючи на належність квартири на праві власності позивачу, а також на наявність рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2018 р. у справі № 295/5659/17 про усунення перешкод в користуванні майном, ОСОБА_1 не міг користуватись квартирою, а в 2022 р. дізнався, що ця нерухомість вже не є його власністю, адже згідно договору дарування від 10 вересня 2020 р. була подарована ОСОБА_3 своїй дочці - ОСОБА_4 . Вважаючи, що ОСОБА_3 незаконно набуто у власність та в подальшому подаровано квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у даній справі.

Відповідачі та третя особа ОСОБА_2 в письмових відзивах на позовну заяву (з врахуванням її уточнень) та поясненнях по справі просили залишити позовні вимоги без задоволення. При цьому, вказували, що обставини несплати ОСОБА_1 кредитних платежів, правомірності набуття ОСОБА_3 відповідно до договорів про відступлення права вимоги у власність квартири за адресою: АДРЕСА_3 та, як наслідок, її подальшого дарування дочці вже були фактично встановлені рішеннями судів у інших справах, а тому не є спірними і не підлягають з`ясуванню при вирішенні даної справи.

Приватні нотаріуси Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та Пріма Ніна Василівна , а також представник Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради в засідання суду не з`являлись, хоча про дати та час їх проведення повідомлялись у встановленому законодавством порядку.

При цьому, від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Ніни Василівни та представника Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надходили клопотання про здійснення розгляду справи за їх відсутності, в яких остання також повідомляла, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Н.В. у відзиві на позовну заяву просить у її задоволенні відмовити, зазначаючи, що договір дарування квартири було нею посвідчено у відповідності до вимог законодавства та на підставі поданих для цього документів.

Позивач в судовому засіданні висловив свої доводи та міркування стосовно обставин справи, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені в самій позовній заяві (з врахуванням уточнень), вимоги якої він просив задовольнити.

Представник відповідачів та третя особа ОСОБА_2 проти доводів та вимог позовної заяви (з врахуванням уточнень останньої) заперечив, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними; просив у задоволенні позову відмовити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзивах на позовну заяву та письмових поясненнях у справі.

Суд встановив що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 30 липня 2005 р. по 01 липня 2013 р. перебували у шлюбі.

01 лютого 2008 р. між ОСОБА_1 (як позичальником) та ТОВ «БМ Банк» (як банком) укладено кредитний договір № 2/7/010208, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 33 000,00 доларів США з метою придбання нерухомості на вторинному ринку (Т.1 а.с.150-152).

01 лютого 2008 р. між ОСОБА_1 (як покупцем) та ОСОБА_7 (як продавцем) укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 210 000,00 грн. (Т.1 а. с. 6).

Також, 01 лютого 2008 р. між ОСОБА_1 (як іпотекодавцем) та ТОВ «БМ Банк» (як іпотекодержателем) укладено договір іпотеки №2/7/010208/S-1, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А. за реєстровим № 1158, згідно якого іпотекодавець в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р. передав в іпотеку однокімнатну квартиру загальною площею 38,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (Т.1 а. с. 7-8, 153-155).

Крім того, 01 лютого 2008 р. між ТОВ «БМ Банк» (як кредитором) та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (як поручителями) укладено договори поруки № 2/7/010208/S-2 та №2/7/010208/S-3 (Т.2 а. с. 40-41), відповідно до пунктів 1 яких поручителі зобов`язались перед кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 (як боржника), що випливають з кредитного договору № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р.

Аналогічно, 01 лютого 2008 р. між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_8 укладено договір поруки № 2/7/010208/S-4, за змістом пункті 1 якого поручитель ОСОБА_8 зобов`язався перед кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р.

05 листопада 2008 р. між ВАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р., відповідно до якої відсоткову ставку за кредитним договором визначено у розмірі 14 % річних.

Разом з тим, 21 серпня 2008 р. ТОВ «БМ Банк» змінило організаційно-правову форму на ВАТ «БМ Банк», 14 травня 2010 р. - на ПАТ «БМ Банк», 08 червня 2018 р. - на АТ «БМ Банк». Крім того, 06 листопада 2018 р. рішенням Національного банку України №749-рш відкликано банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій та виключено Банк з Державного реєстру банків. Відповідно ж до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником ПАТ «БМ Банк» є АТ «БМ-2018».

30 травня 2019 р. між АТ «БМ-2018» (як первісним кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» (як новим кредитором) укладено договір №30/05/2019 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення (Т.3 а. с. 226-228), за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2/7/010208 від 01 лютого 2008 року. Розмір заборгованості боржника, право вимоги якої відступається за цим договором, станом на 30 травня 2019 року визначено в розмірі 39 312,96 доларів США, еквівалент по курсу НБУ - 1 049 002,50 грн., з яких: за основним боргом по кредиту - 25 671,47 доларів США (еквівалент - 685 001,49 грн.), за процентами - 13 641,49 доларів США (еквівалент - 364 001,01 грн.).

Одночасно з укладенням даного договору, між первісним кредитором та новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №2/7/010208/S-1 від 01 лютого 2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 750 (Т.3 а. с. 230-231).

31 травня 2019 р. АТ «БМ-2018» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення №30/05/2019 від 30 травня 2019 р.

Крім того, 30 травня 2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» (як первісним кредитором) та ОСОБА_3 (як новим кредитором) було укладено договір №б/н про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення (Т.3 а. с. 233-234), за умовами якого до ОСОБА_3 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р. Розмір заборгованості, право вимоги якої відступається за цим договором, встановлено в розмірі 39 312,96 доларів США (еквівалент по курсу НБУ - 1 049 002,50 грн.), з яких: за основним боргом по кредиту - 25 671,47 доларів США (еквівалент - 685 001,49 грн.), за процентами - 13 641,49 доларів США (еквівалент - 364 001,01 грн.).

Також, цього ж дня, тобто 30 травня 2019 р., між первісним кредитором та новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 2/7/010208/S-1 від 01 лютого 2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 751 (Т.3 а. с. 237-238).

31 травня 2019 р. ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_3 згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення № б/н від 30 травня 2019 р.

Втім, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 р. у справі № 295/13441/19, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 24 березня 2021 р. (які були в подальшому скасовані постановою Верховного Суду від 10 січня 2024 р.), визнано недійсними договір № б/н від 30 травня 2019 р. про відступлення права грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, а також договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 30 травня 2019 р., укладені між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» та ОСОБА_3 .

У зв`язку із цим, 31 березня 2021 р. ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» вдруге уклала з ОСОБА_3 договір №б/н про відступлення права вимоги (цесії) грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення.

Всі вказані обставини вже неодноразово були встановлені судовими рішеннями у інших справах, що набрали законної сили.

Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 квітня 2024 р. у справі № 295/19747/14-ц, що набрало законної сили 04 червня 2024 р. (Т.4 а. с. 52-58), в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про визнання кредитного договору № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р. недійсним відмовлено.

При цьому, відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд виходив з того, що у спірних правовідносинах мало місце позасудове врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому вимога про стягнення заборгованості за договором позики від 01 лютого 2008 р. у розмірі 662 350,50 грн. є безпідставною. Так, суд встановив, що 31 січня 2019 р. ПАТ «БМ-2018» та 27 березня 2019 р. і 07 червня 2019 року ОСОБА_3 направили рекомендованими відправленнями ОСОБА_1 письмові вимоги про усунення порушень умов кредитного договору (у даній справі - Т.3 а. с. 239 а, 240 б, 240 в), в яких попередили про можливе задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, що міститься в договорі іпотеки. Оскільки боржник ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав, то ОСОБА_3 скористалась своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку й 12 березня 2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 30 травня 2019 р. та договору іпотеки від 01 лютого 2008 р. було внесено запис про прийняте рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Крім того, суд вказав на відсутність передбачених законом підстав для визнання кредитного договору № 2/7/010208 від 01 лютого 2008 р. недійсним, адже останній як і додаткова угода до нього № 1 від 05 листопада 2008 р. були підписані сторонами, які досягли згоди з усіх їх істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі; на момент укладення договору та додаткової угоди до нього ОСОБА_1 не заявляв додаткових вимог щодо умов цих правочинів, а в подальшому виконував їх умови протягом тривалого часу; водночас, у додатках до кредитного договору, які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Більше того, в межах розгляду справи № 295/19747/14-ц було встановлено правомірність заміни на підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира, занесеної до протоколу судового засідання від 19 серпня 2019 р., позивача за первісним позовом - Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на його правонаступника - ОСОБА_3 (постанова Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2021 р. (Т.3 а. с. 35-36).

Крім того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 р. у справі № 295/13441/19 (Т.3 а. с. 6-17) касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 р. та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 травня 2022 р. скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО», ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна, про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд касаційної інстанції надав оцінку та підтвердив правомірність укладення як договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним та іпотечним договором, що укладені між AT «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО», так і укладених у подальшому аналогічних договорів між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» та ОСОБА_3 . При цьому, суд, взявши до уваги правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, вказав, що сторони договору відступлення права вимоги не обмежені номінальною вартістю права вимоги та встановлюють ціну, за якою таке право вимоги продається, на власний розсуд, а також встановив наявність правових підстав для укладення оспорюваних договорів між фінансовою установою та фізичною особою, оскільки діяльність первісного кредитора-банка була припинена.

Також, постановою Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2024 р. (яка набрала законної сили цього ж дня) скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2023 р. й ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у справі № 295/13042/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО», ОСОБА_3 про визнання договору № б/н від 31 березня 2021 р. про відступлення права вимоги (цесії) грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» та ОСОБА_3 , недійсним.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд, врахувавши висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у його постанові від 10 січня 2024 р. у справі № 295/13441/19, зазначав, що оскільки право вимоги за кредитним договором, укладеним 01 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БМ Банк», та забезпечувальними договорами до нього 30 травня 2019 р. перейшло до нового кредитора - ОСОБА_3 , що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, то підстав для аналізу правомірності договору від 31 березня 2021 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» та ОСОБА_3 , немає. Разом з тим, суд відмітив, що 19 березня 2020 р. ОСОБА_3 закрила кредит та припинила іпотеку.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що правомірність, зокрема, договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним та іпотечним договором, укладених між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» та ОСОБА_3 , яка встановлена такими, що набрали законної сили, рішеннями судів у інших справах, є доведеною та не підлягає додатковій перевірці і з`ясуванню в межах вирішення даного спору.

За описаних обставин та з огляду на неодноразові надсилання ОСОБА_3 . ОСОБА_1 вимог про погашення боргу за кредитним договором (про які зазначалось вище в цьому рішенні) і невчинення останнім дій по такому погашенню, ОСОБА_3 було законно звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 та у встановленому порядку оформлено право власності на неї.

Разом з тим, з приводу позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 51641264 від 16 березня 2020 р., прийнятого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 перейшло до ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, у своїх постановах від 29 травня 2019 р у справі № 367/2022/15-ц, від 22 серпня 2018 р. у справі № 925/1265/16 Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права та інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16 також сформульовано правовий висновок, за яким відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем/власником тощо, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, стала судова практика свідчить про неналежність обраного ОСОБА_1 способу захисту своїх прав, у зв`язку із чим, а також беручи до уваги, що законність договорів про відступлення на користь ОСОБА_3 права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення була встановлена судовими рішеннями у інших справах, позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 51641264 від 16 березня 2020 р., прийнятого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 перейшло до ОСОБА_3 , не може бути задоволена.

Стосовно ж позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 10 вересня 2020 р. за реєстраційним № 1466, суд виходить з такого.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналогічно, в статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать право володіння користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (частина 1 статті 386 ЦК України).

Отже, вказані норми у їх сукупності визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

В той же час, за змістом частини 1 статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (частина 1 статті 718 ЦК України).

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (частина 2 статті 719 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Дослідивши спірний договір дарування від 10 вересня 2020 р., підписаний між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в контексті вищеописаних обставин даної справи та наявних в її матеріалах доказів (зокрема, щодо набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 ), суд вважає, що при його укладанні сторонами було дотримано вимоги частин 1 - 3 та 5 статті 203 ЦК України стосовно відповідності його змісту законодавству України, наявності у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, відповідності їх волевиявлення внутрішній волі та спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, а також частини 2 статті 719 ЦК України - щодо забезпечення нотаріального посвідчення.

Доказів протилежного позивачем не подавалось, матеріали справи не містять, а судом не встановлено.

Виходячи з положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумувавши все наведене вище у цьому рішенні в сукупності, суд дійшов переконання, що правові підстави для визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , укладеного 10 вересня 2020 р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною й зареєстрованого в реєстрі за реєстраційним № 1466 відсутні.

Як наслідок, не підлягають задоволенню як похідні й позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування від ОСОБА_4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 та зобов`язання Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради відновити державний реєстр речових прав на частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 .

До того ж, остання позовна вимога - про зобов`язання Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради відновити державний реєстр речових прав на частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 з огляду на визначений ним (з врахуванням численних уточнень) склад учасників справи в будь-якому випадку не могла б бути задоволена як така, адже стосується прав та обов`язків Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради, щодо якого питання про залучення до участі у справі перед судом не ставилось.

Враховуючи прийняте судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та зміст статті 141 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

З урахуванням встановленого судом, керуючись принципами законності, справедливості, ст. ст. 202, 203, 215, 317, 319, 321, 330, 388, 717, 718, 719 ЦК України, Законами України «Про іпотеку», «Про нотаріат», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Пленум ВС «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76 - 82, 89, 141, 188, 263, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання договору дарування квартири недійсним, витребування майна з незаконного володіння, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового процесу

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місто реєстрації: квартира АДРЕСА_5 , адреса для листування: квартира АДРЕСА_6 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місто реєстрації та проживання: квартира АДРЕСА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місто реєстрації та проживання: квартира АДРЕСА_7 .

Треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Пріма Ніна Василівна, квартира АДРЕСА_8 .

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, буд. 35, вул. Велика Бердичівська, м. Житомир, 10008.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місто реєстрації та проживання: квартира АДРЕСА_7 .

Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, будинок 4/2, майдан імені С.П. Корольова, м. Житомир, 10014.

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2025 р.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира І.Г. ПЕРЕКУПКА