РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.04.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши в залі суду в м. Херсон у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», в особі свого представника звернувся в серпні 2024 року до Херсонського міського суду Херсонської області, з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд, стягнути заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 22316,71 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.12.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» надало відповідачу кредит у сумі 4969,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача, строком до 24.03.2018, а відповідач зобов`язався в порядку, та на визначених договором умовах, повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісію та інші платежі, передбачені договором. У свою чергу 20 лютого 2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір факторингу № 165, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Олком-Лізинг». 20.02.2020 ТОВ «Олком-Лізинг» було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» на підставі Договору факторингу № 2002-Ф2. Таким, чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним договором. Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до реєстру боржників до договору факторингу № 165 від 20.02.2020 та реєстру боржників до договору факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 складає 22316,71 грн., що складає заборгованість за основним боргом 15671,07 грн. заборгованість за відсотками 6635,64 грн. заборгованість за комісіями 10 грн.

Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 01.12.2023 у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 22316,71 грн., що складає заборгованість за основним боргом 15671,07 грн. заборгованість за відсотками 6635,64 грн. заборгованість за комісіями 10 грн., яку позивач, як особа, що набула права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, просив стягнути з відповідача на свою користь, а також вирішити питання про судові витрати та стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за останнім відомим суду місцем проживання відповідача.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що 07.12.2017 між АТ «УкрСиббанк» (далі - Кредитор) ОСОБА_1 було укладено договір надання споживчого кредиту № 0 з можливістю відкриття карткового рахунку.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.

Відповідно до п. 3.1 договору сума кредиту за договором становить 4969,00 грн.

Згідно з п. 3.3 договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 4969,00 грн на споживчі цілі шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у Банку.

Відповідно до п. 3.5, п 3.6, п. 3.7 договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку № 1 до Договору, але в будь якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 24.03.2018. Розмір ануїтетного платежу становить 472,00 грн. з моменту укладання договору до 26.02.2018 року включно. З 27.02.2018 розмір ануїтетного платежу становить 573,23 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 24 числа (включно) кожного місяця.

Згідно з п. 3.8, п. 3.9 та п. 3.10 процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0,00001 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7,00 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Нарахування процентів за кредитом здійснюється в порядку передбаченому Правилами.

20 лютого 2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір факторингу № 165, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Олком-Лізинг». 20.02.2020 ТОВ «Олком-Лізинг» було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» на підставі Договору факторингу № 2002-Ф2. Таким, чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 165 від 20.02.2020, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права вимоги, за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договору.

20.02.2020 АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» складено акт взаємозаліку та акт приймання-передачі права вимоги.

Відповідно до платіжного доручення від 20.02.2020 ТОВ «ФК «Суперіум» здійснило переказ коштів за договором факторингу № 450.

Відповідно до реєстру боржників заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 складає 22316,71 грн., що складає заборгованість за основним боргом 15671,07 грн. заборгованість за відсотками 6635,64 грн. заборгованість за комісіями 10 грн.

21.12.2023 за вих. № 0/23-1 засобом поштового зв`язку АТ «УкрСиббанк» надіслало відповідачу досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором та повідомило про необхідність сплати заборгованості у розмірі 22316,71 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01.12.2023 за відповідачем обліковується заборгованість за кредитним договором № 0 від 07.12.2017 у розмірі 22316,71 грн, яка складається з: основної заборгованості 15671,07 грн. заборгованість за відсотками 6635,64 грн. заборгованість за комісіями 10 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріалами справи підтверджено, що до позивача перейшло право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора за Кредитним договором № 0 від 07.12.2017.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як слідує з матеріалів справи відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість.

Ураховуючи, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 01.12.2023 становить 22316,71 грн, яка складається з: основної заборгованості 15671,07 грн. заборгованість за відсотками 6635,64 грн. Такі вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми комісії в розмірі 10 грн, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, крім заборгованості за кредитом та відсотками, до вимог позивача включено плату за управління кредитом та платежі за надані супутні послуги, як зазначено в додатку № 1 до договору та передбачено графіком платежів.

Так, додатком № 1 до договору від 24.04.2017 та графіком платежів передбачено щомісячну сплату позичальником комісії за управління кредитом в розмірі по 124,23 грн та 220,00 грн за надання довідок про стан розрахунків за кредитними зобов`язаннями.

У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Ураховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості зі сплати комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно статті 141 ЦПК України, позивачу на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 247,263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість за кредитним договором № 0 від 07.12.2017 станом на 01.12.2023 в зальній сумі 22306 (двадцять дві тисячі триста шість) гривень 71 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 23А, нежитлове приміщення №35А, код ЄДРПОУ .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25.04.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова