ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4681/25 Справа № 174/1317/24 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Фурман Вікторії Олегівни на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 вернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем виникли фактичні шлюбні відносини та від яких народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час відносини між ними припинено, вони проживають окремо та будь-яких відносин не підтримують.

Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 26 липня 2024 року видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Наразі дитина проживає разом з матір`ю і та регулярно несе додаткові витрати на дитину. Відповідач проживає окремо і участі у додаткових витратах не приймає.

Підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини стало хронічне захворювання, а саме: дитина має вроджену ваду серця: дефект міжпредсердної перегородки. Відкриту артеріальну протоку. Функціонуюче відкрите овальне вікно. Пієлоектазію лівосторонню. Потребує постійного нагляду вузьких спеціалістів. Дане хронічне захворювання провокує і інші супутні хвороби.

Відповідно до довідки № 0303 від 03 березня 2024 року дитині було надано статус дитини інваліда строком до 04 вересня 2024 року. Відповідно до довідки № 3008 від 30 серпня 2024 року статус дитини-інваліда продовжено до 05 березня 2025 року.

Позивач вказує, що 15 вересня 2023 року вона зверталась до ТОВ «Джей ЕМ Сі» у зв`язку із діагнозом гострий аденоїдит, гострий середній отіт. За візит до лікаря було сплачено 490 грн. Однак в подальшому в тексті позовної заяви зазначає, що за період з листопада, а не з вересня 2023 року і до жовтня 2024 року підтверджені додаткові витрати в розмірі 25 764,94 грн. Очікувані витрати протягом трьох місяців 28 000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 25 764,94 грн., покласти на відповідача судові витрати

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3054 грн. 26 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем понесені підтверджені належним чином додаткові витрати на дитину в сумі 15261,76 грн., вказані витрати викликані особливими обставинами, пов`язаними з хворобою дитини, відповідно до її діагнозу. Також відповідач перераховував на рахунок позивача грошові кошти в тому числі для відшкодування додаткових витрат на дитину у сумі 8392,06 грн. Враховуючи положення ч. 1 ст. 185 СК України, а також враховуючи, що позивач не працює, здійснюючи догляд за дитиною, однак отримує державну допомогу, враховуючи матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , який є здоровим і працездатним, очевидно має стабільний дохід, суд прийшов до висновку, що з відповідача в судовому порядку підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 3/4 частини, понесених позивачем, що складатиме: 15261,76 х 3/4 = 11446,32 грн., а оскільки відповідачем вже перераховано позивачу 8392,06 грн., то 3054,26 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Фурман Вікторії Олегівни на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі (а.с. 42).

ОСОБА_1 має ще одну дитину, відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_1 подала за місцем роботи заяву про відпустку без збереження заробітної плати з 08 березня 2024 року до 04 вересня 2024 року у зв`язку із потребою дитини у домашньому догляді (а.с. 9 зв).

Відповідно до копії довідки № 0303 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 03 березня 2024 року та копії довідки № 3008 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 30 серпня 2024 року. ОСОБА_4 хворіє на захворювання J45 (код за МКХ 10) та перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід» з 2021 року (а.с. 10).

Відповідно до копії довідки про отримання допомоги від 06 вересня 2024 року позивач перебуває на обліку в УСЗН ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 серпня 2024 року до 31 січня 2025 року (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки № 170, виданої КП «Вільногірський міський центр ПМСД» від 02 березня 2021 року малолітній ОСОБА_4 було встановлено діагноз: вроджена вада серця: дефект міжпредсердної перегородки вторинний. Відкрита артеріальна протока. Функціонуюче відкрите овальне вікно. Пієлоектазія лівостороння. Потребує постійного нагляду вузьких спеціалістів, медикаментозного лікування (а.с. 11зв).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з наступного.

08 жовтня 2024 року консультація алерголога, рекомендації: Аугментін ES, Серетид евохалер, Сингуляр, Вентолін евохалер, Діла: астма/риніт з алергокомпонентами (а.с. 7).

Виписано рецепт на ОСОБА_7 , придбані ліки, за візит до лікаря сплачено 1000,00 (а.с. 7зв.)

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Глюцемедін капсули 400мг № 30, які лікарем дитині не призначались, а тому судом першої інстанції не враховуються, а також Сингуляр таблетки призначені ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Будесонід-Інтелі, Сінгуляр табл. (а.с. 12зв-13зв).

Посадочний документ на ім`я ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано, що саме такі витрати на себе позивач має нести самостійно (а.с. 14, 15, 16, 16зв).

До матеріалів справи долучено лише один посадочний документ на потяг маршрутом Київ-Пасажирський-П`ятихатки на 13 червня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , який прийнято судом першої інстанції (а.с. 15зв).

Витрати на вакцинацію Пріорикс суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки не долучені медичні документи з яких вбачається, що вакцинація пов`язана із основним захворюванням (а.с. 17, 17зв).

Медичні аналізи в IQ lab, дата взяття матеріалу 19 червня 2024 року прізвище пацієнта: ОСОБА_4 (а.с. 18).

МL DILA, KYIV сплачено 335,00 грн. 16 червня 2024 року, однак не зрозуміло які медичні послуги надавались і що вони надавались саме ОСОБА_4 (а.с. 18зв).

Медичні послуги вартістю 1000,00 грн. суд врахував, оскільки цього числа відбулася консультація алерголога у відповідному медичному закладі. Рекомендації лікаря: Фліксотид евохалер, Вентолін евохалер, Антитіла М до кашлюку (а.с. 19, 19зв).

Вакцинацію Синфлорикс суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки не долучені медичні документи з яких вбачається, що вакцинація пов`язана із основним захворюванням (а.с. 20, 20зв).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Вентолін евохалер, ОСОБА_9 , інгалятори (а.с. 21-22зв).

За медичні послуги Synevo сплачено 12.04.2024 року 3199,00 грн (259,00 грн.+2940,00 грн.) проводились дослідження по алергенам, що відповідає медичним документам (а.с. 23, 24).

Отримання консультації від ОСОБА_10 із медичним рекомендаціями суд прийняв, оскільки переписка в мессенджері може підтверджувати надання медичних послуг (а.с. 24зв, 25).

Вартість консультації лікаря 490,00 грн., консультативні висновки 11 березня 2024 року, рекомендовано Сингуляр 4 мг., Інгаляції Монтел (сигнуляр), Лантіген Б, (а.с. 26, 27).

Вартість консультації лікаря 490,00 грн., консультативний висновок 03 березня 2024 року, рекомендовано Милукант (Сингуляр), Інгаляції вентолін (а.с. 27зв, 28).

Які ліки придбано в аптеці Подорожник за 445,72 грн. не зазначено (а.с. 28 зв).

Зроблена рентгенограма, згідно консультативного висновок від 29 лютого 2024 року, рекомендовано рентген (а.с. 29, 29зв).

Витрати на медичні послуги IQ lab та результати досліджень (а.с. 30-32за).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Алерзин кр., Цитеал, Будесонід Астразенека небули сусп. д/інг., відомості щодо призначення дитині Пантестина матеріали справи не містять (а.с. 33, 34).

Візит до лікаря 22 лютого 2024 року та консультативний висновок від цієї ж дати, рекомендовані Аллерзин, інгаляції пульмікорт, ОСОБА_11 , Цитеал, пакет Паразити, аналіз крові (а.с. 34зв, 35).

Придбані ліки на 622,00 грн. (а.с. 36).

Дослідження на антигени грипу А та В (а.с. 37).

Виписка з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 38, 39).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано ОСОБА_7 (а.с. 38зв).

15 вересня 2023 року ОСОБА_4 отримала консультацію лікаря, призначено лікування (а.с. 40, 41).

Представником позивача подані копії товарних чеків.

Товарним чеком № 16954 від 13 березня 2024 року підтверджується придбання Вентолін еволахер 100 мг/доза 200 доз на суму 109,99 грн. (а.с. 69).

Товарним чеком № 16951 від 13 березня 2024 року підтверджується придбання ОСОБА_12 50 мг/120 доз аер. на суму 205,66 грн. (а.с. 69зв).

Товарним чеком № 14850 від 02 лютого 2024 року підтверджується придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. на суму 457,04 грн. (а.с. 70).

Товарним чеком № 44-34845 від 03.04.2024 року підтверджується придбання Сінгуляр табл. жувальні на суму 218,56 грн. (а.с. 70зв).

Товарним чеком № 44-28494 від 18 березня 2024 року підтверджується придбання Сінгуляр табл. жувальні на суму 213,09 грн. (а.с. 71).

Товарним чеком № 20209 від 14.05.2024 року підтверджується придбання Будесонід-Інтелі 200мкг/доза 10 мл 200 доз д/інг на суму 249,91 грн. (а.с. 72).

Товарним чеком № 16009 від 22 лютого 2024 року підтверджується придбання Цитеал 250 мг. р-н на суму 249,71 грн. (а.с. 72зв).

Товарним чеком № 44-19508 від 22 лютого 2024 року підтверджується придбання Алерзин кр. 5мг/мп фл 20 мл № 1 на суму 194,00 грн. (а.с. 72зв).

Вказані товарні чеки суд першої інстанції прийняв як належні та допустимі докази, оскільки перелічені препарати призначались відповідно до наданих матеріалів для лікування ОСОБА_4 та відповідають сумам вказаним у скріншотах замовлень долучених до позовної заяви, а також спірному періоду.

Товарним чеком № 44-25509 від 10 березня 2024 року підтверджується придбання крему Бепантен вартістю 251,60 грн., товарним чеком № 44-28778 від 19 березня 2024 року підтверджується придбання ОСОБА_13 вартістю 53,40 грн. однак доказів того, що їх було придбано за призначенням лікаря та для дитини у зв`язку із її захворюванням не надано, тому судом вказані товарні чеки не враховуються (а.с. 71зв, 73).

Згідно копій платіжних інструкцій підтверджується перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 загалом в сумі 23819,11 грн. (а.с. 87-91).

Згідно довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що на виконанні у виконавчому відділі перебуває виконавче провадження № 72645764 з примусового виконання судового наказу № 174/658/23 н/п 2-н/174/174/2023 виданого 26 липня 2023 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментам станом на 06.12.2024 року відсутня (а.с. 93).

Чеки № 198283 від 07.11.2024 року, від 14.11.2024 року, від 08.12.2024 року та інші чеки долучені на підтвердження витрат на лікування дитини поза межами спірного періоду судом до уваги не приймаються. Як і не приймаються докази консультації алерголога, сімейного лікаря, проходження курсу Бактек, оплату за термобокс та послуги Нової пошти, обґрунтування судом надано в мотивувальній частині рішення (а.с. 107-117).

Витрати по оренді приміщення в сумі 1250,00 грн. та 600 грн., придбання пуховика на суму 1999,00 грн. підтверджені чеками, вказані витрати не є додатковими витратами на дитину (а.с. 121, 133, 137).

До матеріалів справи долучена переписка сторін у месенджері Телеграм (а.с. 121зв.-124, 125, 126, 127, 128-131, 132, 132зв, 135зв, 136 зв, 137зв.).

Відповідно до копій наказу про надання відпустки № 65-к/тр/ВП-24 ОСОБА_1 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини в домашньому догляді з 15 жовтня 2024 року до 05 березня 2025 року, згідно наказу № 07-к/тр/ВП-24 ОСОБА_1 перебувала у відпустці з 08 березня 2024 року по 04 вересня 2024 року (а.с. 153, 154).

Починаючи з січня 2024 року позивач вказує, що відповідач зробив грошові перекази на суму 8392,06 грн (201,10 + 904,52 + 2562,81 + 603,02 + 1809,05 + 2311,56) на додаткові витрати на лікування. На інші не пов`язані із лікуванням дитини витрати відповідачем надіслано 15427,14 грн (100,50 + 351,76 + 4522,61 + 251,26 + 201,01 + 603,02 + 301,51 + 100,50 + 6834,17 + 150,75 + 2010,05). А разом 23819,11 грн.

Вартість консультації лікаря в сумі 1000,00 грн., придбання ліків на суму 862,43 грн. 294,88 грн., придбання Сингуляр таблетки жувальні 4 мг № 28 1 блістер на суму 227,91 грн., придбання Будесонід-інтелі на суму 249,91 грн., придбання Сінгулґр табл. Жув. 4 мн № 28 на суму 218,56 грн., а також Сінгулґр табл. Жув. 4 мн № 28 на суму 213,09 грн., вартість проїзду ОСОБА_4 319,02 грн., вартість консультації лікаря 1000,00 грн., ОСОБА_9 вартістю 205,66 грн., Вентолін евохалер вартістю 109,99 грн., придбання Спейсер Rabir Chamber Medium та ще одного інгалятора на суму 601,50 грн. (311,50 + 290,00), вартість медичних послуг 12.04.2024 року на суму 259,00 грн. та 2940,00 грн., консультація лікаря 653,27 грн., вартість консультації лікаря 490,00 грн. та вартість консультації лікаря 03 березня 2024 року в сумі 490,00 грн., медичні послуги (аналізи) 23 лютого 2024 року 125,00 грн. та 2507,00 грн., придбання Алерзин кр. 5мг/мл фл на суму 194,00 грн., Цитеал 250 мл р-н на суму 249,71 грн., Будесонід Астаразенека небули сусп. д/інг на суму 104,99 грн., вартість консультації лікаря 22 лютого 2024 року в сумі 550,00 грн., придбання Аугментін ES на суму 316,80 грн., придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. та Називин разом 622,00 грн., а також придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. за 457,04 грн.

Загалом додаткові витрати на дитину склали 15261,76 грн.

За таких обставин, позивачем понесені підтверджені належним чином додаткові витрати на дитину в сумі 15261,76 грн., вказані витрати викликані особливими обставинами, пов`язаними з хворобою дитини, відповідно до її діагнозу. Також відповідач перераховував на рахунок позивача грошові кошти в тому числі для відшкодування додаткових витрат на дитину у сумі 8392,06 грн. Враховуючи положення ч. 1 ст. 185 СК України, а також враховуючи, що позивач не працює, здійснюючи догляд за дитиною, однак отримує державну допомогу, враховуючи матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , який є здоровим і працездатним, очевидно має стабільний дохід, суд прийшов до висновку, що з відповідача в судовому порядку підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 3/4 частини, понесених позивачем, що складатиме: 15261,76 х 3/4 = 11446,32 грн., а оскільки відповідачем вже перераховано позивачу 8392,06 грн., то 3054,26 грн..

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Врахувавши матеріальне становище сторін, ту обставину, що позивач не працює, здійснюючи догляд за дитиною, однак отримує державну допомогу, врахувавши матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , який є здоровим і працездатним, очевидно має стабільний дохід, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з відповідача в судовому порядку підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 3/4 частини, з таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного неврахування заяви про збільшення позовних вимог, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки як вірно вставлено судом першої інстанції збільшення (зменшення) можливе при здійсненні перерахунку за попередньо заявлений період, а не новий, тоді як позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 43987,11 грн., але вже за період з 15 вересня 2023 року по 15 грудня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував до додаткових витрат вакцинацію Синфлорикс, оскільки вакцинація була проведена з метою зменшення кількості епізодів захворювання дитини та перебування на стаціонарному лікуванні в майбутньому, оскільки через наявність хронічних захворювань дитина має підвищену вразливість до інфекції, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи не підтверджено, вакцинація пов`язана із основним захворюванням.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтоване зменшення витрат на правову допомогу, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки суд першої інстанції стягнув вказані витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням складності справи, розумності, об`єктивності, реальності їх надання.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова