Справа № 489/5935/24
Провадження № 2-др/477/5/25
28 квітня 2025 року м. Миколаїв
Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді - Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського (раніше Жовтневого) районного суду Миколаївської області питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року у справі №477/40/25 у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 боргу у сумі 410980,00 грн. та судових витрат відмовлено.

20 березня 2025 року від представника відповідача адвоката Сорочана Є.В. до суду надійшло клопотання, в якому він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, посилаючись на положення статті 141 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з положенням частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на позовну заяву у попередньому розрахунку судових витрат представник відповідача зазначила витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

До клопотання про ухвалення додаткового рішення від 20 березня 2025 року представник відповідача адвокат Сорочан Є.В. надіслав докази на підтвердження розміру сплачених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн., а саме: квитанції до прибуткового касового ордеру від 19 березня 2025 року №2 та від 08 жовтня 2024 року №6 про сплату відповідачем на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат позивачів на професійну правничу допомогу представником позивачів наданий: договір про надання правничої допомоги від 08 жовтня 2024 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; додаток №1 до вказаного Договору; акт надання послуг від 19 березня 2025 року; квитанція до прибуткового касового ордеру від 19 березня 2025 року №2 про перерахування ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000,00 грн. за надання позивачу професійної правничої допомоги; квитанція до прибуткового касового ордеру від 08 жовтня 2024 року №6 про перерахування ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000,00 грн. послуги за надання позивачу професійної правничої допомоги.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що відповідачем після ухвалення судом рішення сплачені витрати на правничу допомогу та при ухваленні судом рішення не було вирішено питання щодо їх розподілу, суд вважає необхідним прийняти додаткове рішення по справі та стягнути з позивача та користь відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтею 141, ч. 1 ст. 246, ст. 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В.Полішко