Справа № 141/241/25
Провадження № 2/141/167/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі Позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі Відповідач) заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладений кредитний договір № 142570, відповідно до умов якого Відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,40 грн.

Позичальник (відповідач) не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 142570 від 05.06.2024.

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 142570, сума боргу Відповідача перед Позивачем становить 10212,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6057,08 грн; заборгованість за відсотками становить 3755,00 грн; заборгованість по комісії становить 400,00 грн.

Окрім вищевказаних позовних вимог, позивач просить стягнути з Відповідача судовий збір у сумі 2422,40 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 27.03.2025, заяв та клопотань не подавали. В позовній заяві просять провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця проживання та до суду повернувся конверт з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, з урахуванням приписів ст.272 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Враховуючи зазначені обставини та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 05.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 142570, який підписаний позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про її обізнаність з умовами надання кредиту.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.2.6 договору надати позичальнику (відповідачу) грошові кошти у сумі визначеній п. 2.2.1 договору, а позичальник (відповідач) зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором.

Зі змісту п. п. 2.2.1-2.7.1 Кредитного договору вбачається, що сума кредиту становить 6945.00 грн, який надається в такому порядку: у розмірі 5000,40 грн на № картку позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00% річних. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Тип процентної ставки фіксована. Загальний строк кредитування за договором складає 70 днів з 05.06.2024 по 14.08.2024. Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні.

Згідно з карткою обліку виконання договору № 142570, загальна сума заборгованості відповідача становить 10212,88, з них тіло кредиту становить 6057,08 грн; проценти по кредиту 3755,80 грн; комісія становить 400,00 грн. 20.06.2024 Відповідачем було внесено суму 2454,22 грн для погашення боргу, в т.ч. 887,92 грн за тілом кредиту, 1565,30 грн за процентами.

Згідно довідки № 154/29-01 від 29.01.2025, відповідачу було перераховано на карту № НОМЕР_1 суму 5000,40 грн; призначення платежу: видача кредиту № 142570 від 05.06.2024.

10.10.2024 згідно умов Договору факторингу № 10102024, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024.

Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 сума боргу відповідача перед позивачем становить 10212,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6057,08 грн; заборгованість за відсотками становить 3755,80 грн; заборгованість по комісії 400 грн; сума фінансування становить 575,42 грн.

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Ст.12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, підписання договору від 05.06.2024 відповідачем з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) свідчить про його укладення сторонами і досягнення згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Згідно довідки № 154/29-01 від 29.01.2025, відповідачу було перераховано на карту № НОМЕР_1 суму 5000,40 грн; призначення платежу: видача кредиту № 142570 від 05.06.2024.

Перерахувавши грошові кошти на підставі договору, ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало.

10.10.2024 згідно умов Договору факторингу № 10102024, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Позивач набув право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024.

Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 сума боргу Відповідача перед Позивачем становить 10212,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6057,08 грн; заборгованість за відсотками становить 3755,80 грн; заборгованість по комісії 400 грн; сума фінансування становить 575,42 грн.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, оскільки не повернула у встановлений договором строк суму кредиту первісному кредитору, а згодом і позивачу.

Зі змісту договору і позовної заяви випливає, що сума заборгованості за тілом кредиту, яку позивач заявляє до стягнення, складається з суми, перерахованої відповідачу як кредитні кошти 5000,40 грн, і суми комісії за надання кредиту - 1944,60 грн

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Отже, наведені норми стверджують право кредитодавця встановлювати в договорі і вимагати сплати від позичальника комісій за додаткові та супутні послуги, пов`язані, зокрема, з наданням кредиту.

Однак ні з договору, ні з інших матеріалів справи не вбачається надання позивачем відповідачу будь-яких додаткових чи супутніх послуг, пов`язаних з наданням кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку кредитодавця надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Тобто надання кредитних коштів позичальнику є виконанням кредитодавцем зобов`язання, яке він взяв на себе, уклавши кредитний договір, і яке і складає зміст договору кредиту.

Таким чином, умова про встановлення комісії за надання кредиту в силу ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною, а позовна вимога про стягнення комісії за надання кредиту задоволенню не підлягає.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленої в постанові від 09.12.2019 по справі № 524/5152/15-ц: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику».

Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в частині нарахованої комісії за надання кредиту в сумі 1944,60 грн за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024 задоволенню не підлягає.

З урахуванням того, що відповідачем не спростована наявність заборгованості станом на день розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню в сумі 4112,48 грн (5000,40 кредитних коштів, перерахованих відповідачу 887,92 грн сплаченої відповідачем суми).

Виходячи з вищенаведеного, суд вирішує питання щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст Кредитного договору останній є зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує.

З огляду на те, що 20.06.2024 відповідач сплатив заборгованість по кредитному договору в сумі 2454.22 грн, з яких 1565,30 грн погашення по відсоткам, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума процентів, розрахованих відповідно до наданої позивачем картки обліку виконання договору за вирахуванням суми процентів, яка нараховувалась на суму комісії за надання кредиту. Отже, стягненню з відповідача підлягає 2265,90 грн. Також підлягає задоволенню позовна вимога щодо комісії за управління та обслуговування кредиту,яка становить 400 грн.

Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 6778,38 грн, яка виникла з кредитного договору № 142570 від 05.06.2024.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 1607,77 грн.

Позивачем також заявлено про понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 4645,96 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 273, 279, 352, 354 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 142570 від 05.06.2024. в розмірі 6778,38 грн (шість тисяч сімсот сімдесят вісім грн 38 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати зі сплати судового збору в сумі 1607,77 (одна тисяча шістсот сім грн 77 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 4645,96 грн (чотири тисячі шістсот сорок п`ять грн 96 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , юридична адреса: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко