Справа № 464/920/25
пр.№ 2/464/971/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,

з участю секретаря судових засідань - БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Львівської міської ради з участю третьої особи приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області ГОЛОВЕНСЬКОЇ Людмили Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, з участю третьої особи приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. про визнання права власності на спадкове майно, а саме 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що разом з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являється співвласницею квартири АДРЕСА_1 . Її померлі батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заповіли свої частки у спільній власності (1/5+1/5=2/5) її брату ОСОБА_7 . Після смерті матері ОСОБА_6 . Першою львівською державною нотаріальною конторою 02 лютого 2017 року на ім`я ОСОБА_7 видане свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку спірної квартири. Після смерті батька ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на спадщину на ім`я її брата ОСОБА_7 не видавалось. ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її син ОСОБА_3 11 вересня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, оскільки являється єдиним спадкоємцем першої черги. Однак, постановою даного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 через неможливість визначення часток. Оскільки являється єдиною спадкоємицею після смерті сина, через неможливість визначення часток не може прийняти спадщину на 1/5 частки спірної квартири, тому просить позов задоволити у повному обсязі.

Позивачка та представник відповідача в судові засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів у справі. Представник відповідача подала заяву про визнання позову, не заперечила про задоволення такого.

Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенська Л.В. у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялась про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомила, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та, що не заперечує про задоволення позову, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності за наявними у справі доказами.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2025 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, а саме, визначення ціни позову та сплати судового збору, ухвалою суду від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 26 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року відкладено підготовче судове засідання до 08 квітня 2025 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 17 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року розгляд справи відкладено до 30 квітня 2025 року через неявку сторін.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року відкладено розгляд справи до 12 травня 2025 року, задоволено клопотання представника відповідача про витребування копії спадкової справи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Оскільки сторонам було відомо про наявність судової справи і такі повідомлялись належно та вчасно про її розгляд, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів, що містяться у справі.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оглянувши копію спадкової справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Як вбачається з копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 23 січня 2006 року Сихівським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Володимир Волинськ Волинської області (а.с.8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року власниками квартири АДРЕСА_2 являються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.11), що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА №517786, сформованим 29 травня 2006 року (а.с.12). 31 серпня 2021 року КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» видано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно спірну квартиру (а.с.13,52,53).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачки ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , видане 22 липня 2021 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №822 (а.с.16).

У відповідності до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 лютого 2017 року ОСОБА_7 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.14).

02 лютого 2012 року державний нотаріус Шостої Львівської державної нотаріальної контори посвідчив заповіт від імені ОСОБА_5 , в якому останній розпорядився своєю часткою у квартирі АДРЕСА_1 на користь сина ОСОБА_7 , гаражним боксом № НОМЕР_4 в кооперативі по будівництву гаражів «Ювілейний» на АДРЕСА_3 доньці ОСОБА_2 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , видане 17 липня 2017 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис 10 (а.с.17).

26 вересня 2019 року рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26 вересня 2019 року заяву ОСОБА_7 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено, встановлено факт належності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіту від імені ОСОБА_5 , посвідченого державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С. за №1-10 від 02 лютого 2012 року (а.с.19-22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , видане 24 квітня 2023 року Буримським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 151 (а.с.18).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя був власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

08 січня 2024 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенською Л.В. видано ОСОБА_2 , як спадкоємцю у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти. Які знаходились у АТ КБ «Приватбанк», про що 08 січня 2024 року видано витяг №75354073.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

05 лютого 2025 року постановою приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенською Л.В. відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 через неможливість визначення часток (а.с.23-24).

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належало право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , і позивачка ОСОБА_2 , яка являється його матір`ю, успадкувала це право як спадкоємиця за законом, однак у позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити, у зв`язку з неможливістю визначення часток.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право ОСОБА_2 , набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір, натомість остання просить такі витрати залишити за нею. Оскільки позивачка вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та не бажає відшкодовувати понесені нею витрати, а тому понесення таких необхідно залишити за ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 12 травня 2025 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК