Справа № 159/2225/25
Провадження № 6/161/118/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

приватного виконавця Ошурка М.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Луцьку подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Ошурка Миколи Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

14 квітня 2025 року Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Ошурко М. М. звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г. від 14 квітня 2025 року подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Ошурка Миколи Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_2 передано на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області за територіальною підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2025 року подання надійшло до провадження судді Філюк Т.М..

Подання обґрунтовує тим, що на у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 76298386 з виконання виконавчого напису, виданого 08.10.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотар округу Баранцовою Оленою Володимирівною, про стягнення солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, а саме: 48000,00 (сорок вісім тисяч доларів США 00 центів), що складає 1 950 560,00 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят пр копійок), а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Всього до стягнення сума боргу у розмірі 1974 560,00 (один мільйон дев`ятсот сімдесят чотир п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок). 14.10.2024 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 76298386. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено адресу боржника, зазначену у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ) трекінг відправлення Укрпошти 06009730 відміткою «Вручено Одержувачу». Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутні на праві власності нерухоме та рухоме майно, повітряні та водні судна, на яке можливо звернути стягнення для погашення аборгованості; на рахунки боржника у банківських установах накладено арешти, однак кошти на рахунку відсутні.

Єдине списання коштів, в межах виконавчого провадження приватним виконавцем з рахунку унку боржника відбулося ще 17.10.2024 року у розмірі 9 382,36 грн.

Приватний виконавець зазначає, що виконавчий напис боржником не виконаний, будь-яких дій, спрямованих на виконання такого, вона не вчиняє, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» та свідчить, на думку приватного виконавця, про ухилення боржника від виконання виконавчого напису.

В судовому засіданні приватний виконавець Ошурко М.М. подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку приватног виконавця, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Згідно зі статтею 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями п. 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Згідно із положеннями ч.ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна неявка за викликом державного виконавця; письмове неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, діюче законодавство України передбачає можливість тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України у разі ухилення від виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення із даним поданням, на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №76298386 з виконання виконавчого напису, виданого 08.10.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотар округу Баранцовою Оленою Володимирівною, про стягнення солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, а саме: 48000,00 (сорок вісім тисяч доларів США 00 центів), що складає 1 950 560,00 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят пр копійок), а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Всього до стягнення сума боргу у розмірі 1974 560,00 (один мільйон дев`ятсот сімдесят чотир п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок). 14.10.2024 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 76298386.

З оглянутого в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу боржника АДРЕСА_1 . Згідно трекінг відправлення з сайту «Укрпошти», долученого до матеріалів подання вбачається, що 04.11.2024 постанова про відкриття ВП вручена одержувачу.

Разом з тим, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1362415 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Адреса реєстрації боржника не містить номеру квартиру, однак приватний виконавець вказує, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом за адресою АДРЕСА_1 .

Дані обставини, на думку суду ставлять під сумнів про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Також, в судовому засіданні приватний виконавець вказував, що здійснював виїзди за місцем проживання боржника, однак боржника жодного разу не застав.

Такі пояснення приватного виконаця суд ставить під сумнів, так як в матеріалах виконавчого провадження, яке оглядалося в судовому засіданні, відсутні акти про вихід приватного виконавця за адресою реєстрації боржника, з метою виявлення іншого майна боржника на яке можливо звернути стягнення та встановлення дійсно-фактичного місця проживання боржника.

Перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання власних боргових зобов`язань.

Надані до подання документи не містять відомостей стосовно того, чи була боржник ОСОБА_1 обізнана про відкриття відносно неї виконавчого провадження, чи отримувала виклик від приватного виконавця, а відтак, достеменно встановити факт ухилення боржника від виконання судового рішення не надається можливим.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання головного державного виконавця, представлені суду приватним виконавцем докази свідчать, що вони не є достатніми для встановлення факту ухилення боржника від виконання виконавчого напису нотаріуса, виданого 08.10.2024 року про стягнення солідарно, з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, а саме: 48000,00 (сорок вісім тисяч доларів США 00 центів), що складає 1 950 560,00 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят пр копійок), а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Всього до стягнення сума боргу у розмірі 1974 560,00 (один мільйон дев`ятсот сімдесят чотир п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 208-210,441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Ошурка Миколи Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата проголошення повного тексту ухвали 12 травня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк