Справа № 522/1/25
Провадження № 2/522/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 01.01.2025 року на електронну адресу надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.11.2023 о 17:42 на перехресті вул. Преображенської та вул. Троїцької, м. Одеси трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме, відбулось зіткнення автомобіля ОСОБА_1 Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який здійснював рух по проїжджій частині вул. Преображенської в напрямку вул. Дерибасівської на зелений сигнал світлофора, з автомобілем Mercedes Benz GT 250, д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснювала поворот на вул. Троїцьку рухаючись назустріч позивачу по вул. Преображенській, не надавши переваги, при здійсненні маневру, автомобілю, який рухався прямо по дорожній смузі. Позивачем на місце дорожньо-транспортної пригоди був викликаний патруль поліції. Прибувши на місце події, інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дяченко Іриною Олександрівною був складений протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 647971 від 20.11.2023 на ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП. За наслідком направлення Управлінням патрульної поліції в Одеській області матеріалів про адміністративне правопорушення до суду та розглядом Приморським районним судом м. Одеси матеріалів справи ухвалено постанову від 20.12.2023 по справі № 522/23116/23, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави України. Постановою від 25.12.2023 виправлено технічну описку у написанні прізвища ОСОБА_2 у постанові Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року по справі № 522/23116/23. Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної події позивачу завдана моральна шкода яка проявляється у стійкому стресі та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна та за наслідком ДТП. Такі обставини викликали суттєві душевні хвилювання, які лише посилилися після погроз зі сторони винуватиці ДТП. Так, на момент ДТП одразу за автомобілем позивача рухався автомобіль патрульної поліції Toyota Prius д/н НОМЕР_3 інспектори якого стали свідками ДТП, за участі яких, в подальшому, було досягнуто порозуміння та домовленість між учасниками ДТП щодо складання європротоколу. На етапі досягнення домовленості на місце пригоди прибув чоловік ОСОБА_2 , який також не заперечував щодо складання європротоколу. Як наслідок інспектори з метою звільнення трамвайної колії для проїзду трамваїв та з метою усунення затору на дорозі зазначили про необхідність припаркувати автомобілі біля правого краю проїзної частини вул. Преображенської, після чого автомобіль патрульної поліції поїхав. Одразу після цього відповідач почала погрожувати позивачу «подальшими проблемами у житті» та стверджувати, що винуватцем ДТП є саме позивач (що в подальшому було зазначено в поясненнях винуватиці ДТП не дивлячись на свідків зі сторони інспекторів патрульної поліції та наявності камер зовнішнього спостереження). Оскільки досягнути порозуміння не було можливим у зв`язку з агресивною поведінкою як винуватиці ДТП так і її чоловіка, позивач зателефонував до поліції та викликав інший патруль поліції, які в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення.

Все вищезазначене призвело до: стійкого стресу, зниження концентрації, уваги, нав`язливих думок, пов`язаних з побоюванням за безпеку свого життя та здоров`я, емоційної напруги, порушення сну, що призводило до: швидкої втомлюваності, пригніченості, дратівливості, фіксованості на негативних переживаннях, постійної напруги. В сукупності це також призвело до неможливості у повній мірі виконувати свої службові обов`язки одночасно з необхідністю суміщати останні з відвідуванням лікарів та намаганням відремонтувати автомобіль. Позивач був змушений витрачати свій вільний та службовий час на відновлення порушених прав, відвідувати лікарів та витрачати кошти на ліки, займатися оформленням ДТП, відвідувати страхову компанію, станції технічного обслуговування тощо.

У зв`язку з душевними стражданнями позивачу довелось звернутись до психіатра за допомогою, що підтверджується висновком лікаря КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, виданими формами рецептурних бланків на ліки та фіскальними чеками на придбання ліків. Моральну шкоду, згідно розрахунку наведеному у додатку до позову, позивач оцінює на суму 255 600 грн. З урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи характер та обсяг душевних, емоційних страждань, які зазнав позивач, у зв`язку із ДТП, які виражаються у душевних та психічних стражданнях, і як наслідок, порушення звичайного способу життя, що призвело до змін в психоемоційному стані, просить суд стягнути з відповідача компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 15 000 грн

Матеріали позову отримано суддею 02.01.2025 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1011356 від 06.01.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 01.07.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.01.2025 року позов було залишено без руху, та надано час для їх усунення. Недоліки позову були усунуті 13.01.2025 року.

Заяву про усунення недоліків суддя отримала 14.01.2025 року.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 26.02.2025 року.

До суду 10.02.2025 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволені позову (а.с. 35-46)

В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідачка вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки дійсно 20.11.2023 о 17:42 на перехресті вул. Преображенської та вул. Троїцької, м. Одеси трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме, відбулось зіткнення автомобіля ОСОБА_1 (далі позивач) Hyundai Sonata, д/и НОМЕР_4 , під керуванням позивача, який здійснював рух по проїжджій частині вул. Преображенської в напрямку вул. Дерибасівської на зелений сигнал світлофора, з автомобілем Mercedes Benz GLA 250, д/н НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснювала поворот на вул. Троїцьку рухаючись назустріч позивачу по вул. Преображенській, не надавши переваги, при здійсненні маневру, автомобілю, який рухався прямо по дорожній смузі. Так, на момент ДТП одразу за автомобілем позивача рухався автомобіль патрульної поліції Toyota Prius д/н НОМЕР_3 інспектори якого стали свідками ДТП, за участі яких, в подальшому, було досягнуто порозуміння та домовленість між учасниками ДТП щодо складання європротоколу. На етапі досягнення домовленості на місце пригоди прибув мій чоловік, який також не заперечував щодо складання європротоколу і за відсутністю бланків європротоколів у обох учасників ДТП направився до відділення ПРАТ УСК «КНЯЖІ ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яке знаходилося у сусідньому кварталі, за адресою АДРЕСА_2 . Коли він повернувся, представники патрульної поліції вже поїхали, а позивач заявив, що він хоче, щоб я сплатила йому на місці 500 доларів США за його моральну шкоду, на що отримав відповідь про те, що законодавцем передбачено обов`язкове страхування цивільної відповідальності, відповідно до норм якого він і має повне право звернутися за такою вимогою до страхової компанії, якщо доведе наявність такої шкоди. У зв`язку із чим виникли непорозуміння, саме позивач почав погрожувати, що у відповідачки будуть проблеми, що він за фахом юрист і якщо вона зараз не сплачу зазначену їм суму, вона її сплатить через суд, і що у подальшому в неї буде багато проблем із судами, значні трати на адвокатів, що перевищить оголошену їм суму. Жодних погроз в адрес позивача ані з боку відповідачки, ані з боку її чоловіка не було. Після зазначеної відмови на місці сплатити оголошену їм суму, позивач відмовився від складання європротоколу, викликав наряд поліції на місце ДТП для складання адміністративного протоколу, та запевнив, що в відповідачки буде більше проблем по судам. Позивачу повторно нагадали про існування обов`язкового страхування, де передбачена компенсація в рамках страхової суми, як за матеріальні збитки так і за моральні, про що він може звернутися саме до страхової компанії з якою було укладено відповідний договір і застрахована цивільна відповідальність відповідачки. Жодних стверджень з боку відповідачки про не визнання провини у ДТП не було, вважає зазначені твердження позивача є навмисним введенням в оману суду, жодних підтверджень зазначеного позивач не надав, навіть сам протокол про адміністративне правопорушення, на який він посилається нібито в обґрунтування зазначеного, адже в ньому відповідачка повністю визнала свою провину. Твердження позивача, що зазначені страждання в сукупності призвели до неможливості у повній мірі виконувати свої службові обов`язки одночасно з необхідністю суміщати останні з відвідуванням лікарів та намаганням відремонтувати автомобіль, жодним чином матеріалами справи не підтверджуються. Жодного підтвердження того, що автомобіль був відремонтовано до матеріалів справи не надано, але грошові кошти від третьої особи по справі позивач отримав. До відзиву надано фото ДТП, де чітко вбачається, що пошкодження настільки не значні, що навряд позивач займався будь - яким ремонтом взагалі. Більше того, надана до матеріалів справи ані сама «довідка» з діагнозом гр. ОСОБА_1 не містить дати звернення, лише місяць та рік, не містить посилання на причину виникнення діагнозу, що говорить про не встановлену дату звернення та відсутність причино наслідкового зв`язку між його зверненням до лікарні і подією ДТП. Ані рецепти наявні у матеріалах справи не містять дати взагалі, тому вважає встановити дату звернення за цими доказами не можливо взагалі. Також жодним чином не підтверджені посилання позивача на неможливість у повній мірі виконувати свої службові обов`язки з причини вказаної у позові, що вважає голослівними твердженнями, жодним чином не підтвердженими належними та допустимими доказами. Моральна шкода заподіяна позивачу на підставі його відповідної заяви про виплату такої шкоди була відшкодована у повному обсязі страховою компанією, в межах ліміту відповідальності страховика, тому у відповідачки не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, адже розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і повністю його покриває, навіть остаток ліміту присутній. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того вважає, що наявність доведеності завдання моральної шкоди позивачу у даному випадку відсутній навіть у тому розмірі, який було сплачено Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», не говорячи про заявлений у позові.

19.02.2025 року від ОСОБА_1 на електронну адресу надійшла відповідь на відзив, згідно якої просив позов задовольнити. (а.с. 48-49)

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що відповідач навмисно спотворює факти та намагається відійти від суті позову, перекладаючи відповідальність саме на позивача (потерпілого) не дивлячись на те, що відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та ДТП, як наслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 647971 від 20.11.2023 за статтею 124 КУпАП та ухвалення постанови від 20.12.2023 по справі № 522/23116/23. З огляду на вищезазначене вважає, що відповідач намагається ввести суд в оману щодо відмови позивача скласти європротокол та погрози з боку позивача до відповідача, в тому числі й з огляду на те, що саме позивачем, зважаючи на значний тиск з боку відповідача, було за телефоновано до поліції та викликано інший патруль поліції, які в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення, що в цілому ставить під сумнів твердження відповідача, зазначені у відзиві. За умови погодженості обох сторін така ситуація не знайшла б свого відображення, а за умови тиску з боку позивача та відсутності домовленості, відповідач вчинив би дії щодо особистого виклику поліції зважаючи на значний час перебування обох сторін на місці ДТП (схему місця ДТП було складено о 19:59). Додатково зазначає, що твердження відповідача, про не заперечення та визнання провини у ДТП з її сторони є неправдивими, в тому числі й з огляду на викладене відповідачем у своїх поясненнях при складанні схеми місця ДТП та протоколу. Великою Палатою Верховного Суду вірно зазначено, про обов`язок страхувальника (винуватця ДТП) відшкодувати заподіяну потерпілому (позивачу) моральну шкоду, не пов`язану з заподіянням шкоди життю та здоров`ю потерпілого, а яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене страхувальником ДТП. В той же час страховик відшкодовує моральну шкоду, яка охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). В даній справі ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі заяви позивача про компенсацію завданої моральної шкоди від 12.03.2024 була відшкодована саме шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого (ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди) та моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тотожного висновку про стягнення моральної шкоди з страхувальника (винуватця ДТП) дійшов і Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі № 641/10491/15-ц на яку посилається у відзиві відповідач. Посилання відповідача на рішення Верховного Суду від 22.02.2012 по справі № 01/16373/16-ц, також є недоречним, оскільки стосується відшкодування особою матеріальної шкоди ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія», завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не збігається з обставинами за позовом. Отже, відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на момент виникнення правовідносин) страховик має відшкодувати моральну шкоду, у разі доведення її настання, з тих підстав, що вказана норма закону регламентує відшкодування шкоди потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди. З обставин за позовною заявою шкода здоров`ю позивача не була завдана, тому підстав для застосування вказаної норми закону немає. Тобто моральна шкода повинна бути відшкодованою саме винуватцем ДТП, з підстав, передбачених статтею 23 ЦК України.

У судове засідання 26.02.2025 року з`явився ОСОБА_1 , від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Третя особа була повідомлена належним чином.

Протокольною ухвалою суд відклав розгляд справи на 31.03.2025 року у зв`язку з необхідністю надання відповідачу часу на подання пояснень на відповідь на відзив щодо всіх доданих до нього додатків.

До суду 28.03.2025 року від ОСОБА_2 надійшли пояснення на відповідь на відзив, згідно якої просила відмовити у залучені всіх перелічених документів в додатках у відповіді на відзив та відмовити у задоволені позову в повному обсязі. (а.с. 66-74)

У зв`язку з замінуванням Приморського районного суду м. Одеси та евакуацією співробітників суду розгляд справи, призначений на 31.03.2025 року, відкладено на 01.05.2025 року.

До суду 16.04.2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява. згідно якої просила справу розглядати за її відсутності з урахуванням відзиву та пояснень, відмовити у залучені всіх перелічених документів в додатках у відповіді на відзив.

29.04.2025 року від ОСОБА_1 на електронну адресу надійшли письмові пояснення, згідно яких просив позов задовольнити, судове засідання призначене на 01.05.2025 року проводити без його участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебування судді Домусчі Л.В. 07.05.2025 року у відпустці датою складення цього судового рішення є 08.05.2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 0.11.2023 року приблизно о 17 годині 43 хвилині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GLA 250», д/н НОМЕР_2 , в м. Одесі, по вулиці Преображенській, біля будинку № 60, на регульованому перехресті із вулицею Троїцькою, при повороті ліворуч, не надала переваги у русі автомобілю «Hyundai Sonata», д/н НОМЕР_6 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року (справа № 522/23116/23) визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави України. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави України. (а.с. 8зв.)

28.12.2023 року ОСОБА_1 було подану заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування до ПРАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», реєстраційний № НОМЕР_7 . (а.с. 9 зв.)

Відповідно до інформації про рух коштів 05.01.2024 року було надходження на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 10 871 грн. відшкодування згідно страхового акту № 02 від 04.01.2024 року. (а.с. 10)

12.03.2024 року ОСОБА_1 було подану заяву про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. до ПРАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». (а.с. 14зв.-15)

Листом про прийняття рішення від 11.04.2024 року № 648 ПРАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомили ОСОБА_1 , що загальний розмір страхового відшкодування у сумі 392,60 грн. буде перерахованого на банківські реквізити, вказані ним у його заяві. (а.с. 15зв.)

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. з відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов`язок доказування наявності моральної шкоди покладається на позивача.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то насамперед треба звернути увагу на те, що у кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними рішеннями/діями/бездіяльністю відповідача.

З підстав позову та матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на те, що під час і після ДТП діями відповідачки йому завдано моральну шкоду, яка полягла у прояві стійкого стресу, відмови позивача скласти європротокол та погрози з боку позивача до відповідача, зниження концентрації, уваги, нав`язливих думок пов`язаних з побоюванням за безпеку свого життя та здоров`я, емоційної напруги, порушення сну, що призводило до: швидкої втомлюваності, пригніченості, дратівливості, фіксованості на негативних переживаннях, постійної напруги. В сукупності це також призвело до неможливості у повній мірі виконувати свої службові обов`язки одночасно з необхідністю суміщати останні з відвідуванням лікарів та намаганням відремонтувати автомобіль. Позивач був змушений витрачати свій вільний та службовий час на відновлення порушених прав, відвідувати лікарів та витрачати кошти на ліки, займатися оформленням ДТП, відвідувати страхову компанію, станції технічного обслуговування тощо.

Будь-яких належних доказів щодо відмови відповідачки скласти європротокол та погрози з боку відповідачки до позивача суду позивачем не надано.

У якості доказів наявності спричиненої моральної шкоди позивачем до суду надані наступні докази:

- довідка з КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від листопада 2023 року без конкретної дати (а.с. 10зв-11);

- рецептурні бланки з КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР №№ 008487, 008488 (а.с. 11зв.) без дат;

- чек від 23.11.2023 року на суму 45,50 грн. (а.с. 12);

- чек від 24.11.2023 року на суму 328,40 грн. (а.с. 12).

Між тим суд зауважує, що з наданих копій рецептурних бланків з КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР №№ 008487, 008488 не вбачається дати видачі даних рецептів.

Щодо наданої довідки з КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від листопада 2023 року, то суд зауважує, що не вбачається дати відвідування лікаря, встановлення причини захворювання з діагнозом- гостра реакція та стрес, порушення адаптації, та причино-наслідкового зв`язку між зверненням позивача до медичної установи та ДТП, що відбулося 20.11.2023 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, позивачем до суду не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди, перенесення моральних страждань і переживань, та причинного-наслідкового зв`язку між такою шкодою та діями ОСОБА_2 під час ДТП та самим ДТП 20.11.2023 року.

З урахуванням вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10-13, 43, 49, 51, 64, 76-81, 89, 95, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08.05.2025 року.

Суддя Л.В. Домусчі