08.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/6952/25
Справа № 205/6952/25
Провадження № 2о/205/190/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 представник заявниці - адвокат Карлаш І.А. звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м. Севастополь АР Крим заявниця ОСОБА_1 народила доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2015 року, виданого органами окупаційної влади АР Крим. В офіційно зареєстрованому шлюбі заявниця не перебувала, до органів РАЦС України жодною особою не подавала заяву про визнання батьківства. Зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС на території України не вбачається можливим, оскільки діти народилися на тимчасово окупованій території України, тому представник заявника звертається до суду та просить встановити факт народження дитини жіночої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Севастополь, АР Крим, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, натомість її представник - адвокат Карлаш І.А. письмово просив розгляд справи проводити за відсутності заявниці та її представника, вимоги заяви підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с. 6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м. Севастополі АР Крим заявниця ОСОБА_1 народила доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2015 року, виданого органами окупаційної влади АР Крим (а.с. 8).

В офіційно зареєстрованому шлюбі заявниця ОСОБА_1 не перебувала, відповідних доказів матеріали справи не містять.

Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для проведення державної реєстрації народження дитини на території України, яка контролюється державними органами влади, отримання свідоцтва про її народження для подальшого використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Суд, відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» оцінюючи лікарську документацію та свідоцтво про народження дитини, виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Положеннями ч. 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. У даному випадку реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Приписами п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Суд звертає увагу, що за приписами ч. 3 ст. 317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має іншої можливості зареєструвати народження дитини, оскільки дитина народились на тимчасово окупованій території України, з метою захисту прав і свобод заявниці, надання можливості отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви, а тому заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний стан, підлягає негайному виконанню. Рішення у таких справах, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Пунктом п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 81, 247, 263-266, 293-294, 315-319, 354, 430 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , м. Дніпро, проспект Лесі Українки, 67, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Севастополь, АР Крим, Україна, дитини жіночої статі, матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Федотова В.М.