Справа № 183/3282/25
№ 2-з/183/32/25

У Х В А Л А
09 травня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Сороки О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Будьонного Віталія Сергійовича про забезпечення позову, -
в с т а н о в и в:
До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна, Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Олександр Михайлович, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна про визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна.
Разом з позовною заявою представником позивача також подано заяву про забезпечення позову у виді накладення арешту:
Дану заяву обґрунтовано тим, що відповідачами вчинено фіктивний правочин укладено договори дарування та купівлі-продажу нерухомого майна за наявності невиконаних кредитних зобов`язань, хоча справжня мета цих правочинів убезпечити майно від майбутнього звернення стягнення на нього. Тобто, як зазначає представник позивача, мета цього позову повернути майно, яке було відчужено у власність відповідача1.
Представник позивача вказав, що забезпечуючи позов у цій справі шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спірного правочину, суд забезпечить баланс інтересів позивача та відповідачів, оскільки, з одного боку, для позивача буде гарантовано реальне виконання рішення, а з іншого боку для відповідачів протягом розгляду справи будуть відсутні будь-які обмеження щодо користування та володіння майном.
Розглянувши заяву та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Представником позивача не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.
Крім того, не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав.
Заява представника позивача про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого утруднення виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову. Саме лише припущення, що нерухоме майно може бути знову відчужено не може свідчити про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб, не співвідноситься із частиною заявлених позовних вимог, оскільки вони можуть бути спрямовані на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Позивачем заявлено вимоги про визнання договору дарування недійсним. Рішення суду за наслідками розгляду цих вимог не підлягає примусовому виконанню. Тому захід забезпечення позову у вигляді арешту на гаража, садовий будинок та земельну ділянку не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даної заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 353 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Будьонного Віталія Сергійовича про забезпечення позову.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з моменту її оголошення.

Суддя Сорока О.В.