08.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/7946/24 Провадження № 2/205/735/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суду міста Дніпра у складі: головуючого судді Бізяєвої Н.О., за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра знаходиться вищевказана справа.

17.12.2024 року представником позивача адвокатом Кравцовим С.О. подано клопотання про зупинення провадження по справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ у військовій частині.

18.12.2024 року судом направлено запит до Міністерства оборони України, щодо підтвердження перебування у ЗСУ громадянина ОСОБА_1

31.03.2024 року у зв`язку з відсутністю відповіді від Міністерства оборони України, судом повторно направлено вищезазначений запит.

21.04.2025 року до суду надійшла витребувана інформація.

В судове засідання сторони не з`явились.

Дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-ри/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Своєю чергою реалізація завдання цивільного судочинства, визначеного статтею 2 ЦПК України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався.

Відповідно до статті 1 Закону № 389-УІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VІІІ визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.91 № 1934-XII (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону № 1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

В постанові Верховного Суду від 11 березня 2025 року в справі № 904/4027/22 зазначено, що виходячи зі змісту п. 3 ч. 1ст. 227 ГПК України процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні норми закріплені і в ЦПК України, і в КАС України.

Так, у постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21, від 31.05.2023 у справі № 160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій, а у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20, від 14.02.2024 у справі № 466/8799/22 висловлено правову позицію про те, що згідно з п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Верховний Суд також враховує, що у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 17.01.2023 у справі № 501/1699/17, від 09.05.2023 у справі № 96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і КАС (застосування п. 5 ч. 1ст. 236 КАС України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі № 852/2а-1/24.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення апеляційного провадження, оскільки не вбачається обставин щодо переведення військової частини на воєнний стан відповідно до п. 3 ч. 1ст. 227 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, представник позивача на підтвердження наявності обставин для зупинення провадження у справі надав фотокопію посвідчення про перебування ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 , де проходить службу в ЗСУ.

21.04.2025 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшла відповідь до суду , що ОСОБА_1 з 25.12.2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі.

Однак, вказані докази не містять відомості про те, що військова частина НОМЕР_2 переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій в матеріалах справи відсутня.

Сукупний аналіз вищенаведених обставин та положень закону вказує на те, що надана на запит суду, інформація про перебування на військовій службі ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 , не підтверджує перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан, та не дає підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки сам лише факт перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ не доводить факту перебування його у структурному підрозділі ЗСУ, що переведений на воєнний стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

При цьому, суд враховує, що сам факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі, що на його думку унеможливлює прибуття в судові засідання, не завадив йому особисто подати до суду позов, клопотання про зупинення провадження у справі з підстав перебування на військовій службі у ЗСУ та клопотання про відкладення через свого представника, та укласти договір із адвокатом.

До того ж, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 251, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі відмовити.

Відкласти розгляд підготовчого судового засідання на 30 травня 2025 року на 09:45 год.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва