Справа № 604/337/25
Провадження № 2/604/239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Малиш А.А.,

розглянувши в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Однак після звернення позивачем до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача адвокат Драус О.О. подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої Скалатська міська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 травня 1963 року ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області, про що 15 травня 1963 року зроблено відповідний актовий запис за №21. Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно копії заповіту від 14 лютого 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Городницької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №37, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Городницькою сільською радою Підволочиського відділу РАЦС Тернопільської області 14 вересня 2009 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис за №15. Місце смерті: с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області. Місце реєстрації: Городницька сільська рада Підволочиського відділу РАЦС Тернопільської області.

Згідно копії довідки №203 від 20 серпня 2012 року, виданої виконкомом Городницької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею були зареєстровані та проживали у домоволодінні в АДРЕСА_1 : дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зять- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; внучка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №29/02-31 від 04 березня 2025 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове майно та реєстрації права власності, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Крім того нотаріусом встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена 13 вересня 2012 року. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, від 13 вересня 2012 року від імені ОСОБА_2 Городницькою сільською радою Тернопільської області посвідчено заповіти: 14 лютого 2000 року за №36, згідно якого спадкодавець належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0063575 заповіла ОСОБА_1 ; 14 лютого 2000 року за №37, згідно якого спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_1 . Спадщину ОСОБА_1 прийняла у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час смерті. Крім неї інших спадкоємців які прийняли спадщину немає. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 червня 1992 року, будинок розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є ОСОБА_2 . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Городницької Ради народних депутатів №15 від 25 червня 1992 року.

Згідно реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 30 червня 1992 року, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з 3-х членів головою якого є ОСОБА_2 та записаний в реєстрову книгу №1 стор. №158, за реєстром №158.

Згідно копії архівної довідки №561 від 29 травня 2024 року, виданої архівним відділом Тернопільської РВА, за документами архівного фонду «Городницька сільська рада» у господарських книгах села Городниця, станом на 1992 рік значиться господарство ОСОБА_2 , 1941 року народження голова господарства. Разом з нею проживали: ОСОБА_7 , 1914 року народження батько та ОСОБА_8 , 1913 року народження - мати. Суспільна група господарства колгоспний двір. Також встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії архівної довідки №297 від 21 березня 2025 року, виданої архівним відділом Тернопільської РВА, за документами архівного фонду «Городницька сільська рада» у господарських книгах села Городниця, станом на 1995 рік значиться господарство ОСОБА_2 , 1941 року народження голова господарства. Разом з нею проживали: ОСОБА_7 , 1914 року народження батько. Також встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно інформації БТІ Підволочиського району №55 від 14 лютого 2025 року, будинок, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «Документи на підставі яких підтверджується право власності» вказано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане 30.06.1992 року Городницькою сільською радою.

Згідно копії довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №56 від 14 лютого 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «підстава виникнення права власності» вказано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане 30.06.1992 року Городницькою сільською радою.

З копії технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 43,3 кв.м, з них: житлова 32,9 кв.м., допоміжна 10,4 кв.м.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день її смерті разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_2

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . На день його смерті разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , померли до набрання чинності Цивільним кодексом України,тому до їхніх часток в майні колгоспного двору застосовуються правила спадкування встановлені ЦК УРСР, а тому враховуючи, що ОСОБА_2 після смерті як ОСОБА_8 так і ОСОБА_7 вступила в управління спадковим майном, отже прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а тому в порядку спадкування за законом вона набула належні їм 2/3 частки права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла, також звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 , якій спірний будинок належав як останньому члену колгоспного двору повністю (1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами - як члену колгоспного двору та 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті інших членів колгоспного двору), за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду.

Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328,392,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,3 кв.м, з них: житлова площа 32,9 кв.м., допоміжна площа 10,4 кв.м.,в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків