Справа № 128/1492/25
УХВАЛА

07 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при зверненні до Вінницького районного суду Вінницької області із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

До позовної заяви позивачем також було долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 136 ЦПК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі через погіршення стану здоров`я спричиненого токсичним ураженням печінки з фіброзним цирозом печінки та єдиним джерелом його доходу є дохід від здачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Агрофірма «Красне» в розмір 19751,56 грн., тому він не має можливості сплатити судовий збір. На підтвердження вказаних обставин надав відповідні докази.

Розглянувши подане клопотання суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України та частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Пленум ВССУ у роз`ясненнях, викладених в абзацах 2, 3 пункту 1 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У підтвердженням важкого матеріального становища та стану здоров`я ОСОБА_1 надав копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на26.03.2025 ним отримано від СТОВ «Агрофірма «Красне» кошти за надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду в загальній сумі 19751,56 грн. у травні/червні 2024 року.

Ураховуючи, що позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір при поданні позовної заяви, з метою недопущення перешкод в доступі до правосуддя, відповідно до положень частини третьої статті 136 ЦПК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду даного позову.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 136 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при звернення до Вінницького районного суду Вінницької області із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук