Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2661/24

Провадження № 2/943/504/2025

12 травня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається із права на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,38 га та площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Мала Вільшанка на території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (колишньої Бортківської сільської ради). Також померлому належало: житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) в АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, виготовила технічний паспорт на будинок, проживає в даному будинку, здійснє постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки звернулась до нотаріуса, проте було відмовлено, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок та земельні ділянки. Оскільки ОСОБА_3 за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок та земельні ділянки. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивачка, до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень щодо такого, не подали.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Бортківською сільською радою від 19.09.2002 року підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 34.

Після смерті останнього залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 .

Такий згідно технічного паспорту, виготовленого фізичною особою підприємець ОСОБА_4 , станом 07.10.2024 року на замовлення позивачки, вбачається, що житловий будинок 1975 року побудови, загальною площею 128,2 кв.м., відповідає технічним нормам та придатний для проживання.

З довідки виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 № 130 від 07.10.2024 року підтверджується інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 147743 грн..

Належність спадкового житлового будинку ОСОБА_3 , підтверджується довідкою виданою Андріївським старостинським округом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області № 341 від 30.08.2024 року.

Також померлому належало:

- право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,38 га та площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Мала Вільшанка на території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (колишньої Бортківської сільської ради).

Належність земельної ділянки ОСОБА_3 , підтверджується рішенням виконавчого комітету Бортківської сільської ради № 9 від 21.03.1996 року про надання громадянам земельних ділянок в приватну власність для обслуговування житлового будівництва та ведення особистого підсобного господарства.

Згідно списку громадян, яким передано земельні ділянки для обслуговування житлового будівництва та ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,38 га та земельну ділянку площею 0,15 га.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Спадкодавець ОСОБА_3 доводиться батьком ОСОБА_5 (матері позивачки), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно видане Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 13.07.2021 року, про що зроблено актовий запис № 28 та спадкоємцем першої черги по закону.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 7 від 28.07.1988 року, видане та зареєстроване Бортківською сільською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується факт, що ОСОБА_5 (мати позивачки) після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_5 доводиться матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане Бортківською сільською радою Золочівського району Львівської області від 10.08.1991 року, про що зроблено актовий запис № 18.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис № 1 від 20.01.2010 року, видане та зареєстроване Бортківською сільською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується факт, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Крім позивачки, спадкоємцями першої черги є мати позивачки ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_9 . Останні на означене спадкове майно не претендують, відмовляються від такого в користь позивачки, про що подали відповідні письмові заяви від 30.08.2024 року.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивачка фактично вступивла в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_3 проживала разом з ним, що стверджується довідкою виданою Андріївським старостинським округом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області № 342 від 30 серпня 2024 року.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі - прийняття спадщини.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до ст. 125 3К України право власності на земельну ділянку, а тако право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а тако право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власнос без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 3К України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 3К України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу Х доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

В пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз?яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зістаттею 125 3К України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

- право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,38 га та площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Мала Вільшанка на території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (колишньої Бортківської сільської ради), в порядку спадкування по закону, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда