ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Суми

Справа №577/1413/24

Номер провадження 22-ц/816/444/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2024 року, в складі судді Фоменко І.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником бойових дій та має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум. Рішення набрало законної сили, виконавчий лист поданий на виконання, проте боржником не виконане рішення суду в частині виплати перерахованих коштів в повному обсязі. Протиправними діями відповідача, що виразилися у тривалому невиконанні рішення суду, невиплаті недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, йому заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги. Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичайного способу його життя, адже йому довелося неодноразово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на недоплачену грошову допомогу, а потім щодо виконання рішення суду .

Посилаючись на викладене, просив стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України компенсацію моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 7000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, що діями головного управління йому заподіяна моральна шкода у певному розмірі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 7000 грн не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , є учасником бойових дій (а.с.6) та має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 06.09.2022 року задоволено позовні вимоги у справі № 480/3651/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум (а.с.7-8 на зв.).

На виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області перебуває виконавче провадження АСВП 70475608 з примусового виконання виконавчого листа № 480/3651/22 виданого 21.11.2022 року Сумським окружним адміністративним судом (а.с.9).

Жодних доказів фактичного виконання рішення суду від боржника не надійшло.

У зв`язку з викладеним державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 10.02.2023 р. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн (а.с.10 на зв).

До Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області направлено заяву № 06.1-16/70475608 від 07.03.2023 з проханням внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Пушкіна, 1) за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання його виконанню (а.с.11-12).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі № 480/3651/22 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 по справі № 480/3651/22.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що боржником тривалий час не виконується рішення суду в частині виплати перерахованих ОСОБА_1 коштів в повному обсязі.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив з характеру страждань, які зазнав позивач, їх тривалості, враховував вимушені зміни в життєвих стосунках, керувався принципами розумності, справедливості та співмірності та вважав, що відшкодування шкоди у розмірі 7000 грн з Державного бюджету України буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст.1174 ЦК України).

Встановивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області тривалий час не виконується рішення суду в частині виплати перерахованих ОСОБА_1 коштів в повному обсязі, наявність протиправної бездіяльності останнього щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги, встановлену рішенням суду, чим позивачу заподіяно моральних страждань, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування такої шкоди, суд повинен керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Колегія суддів вважає, що виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на характер правопорушення, глибину душевних страждань, їх тривалість, враховуючи вимушені зміни в життєвих стосунках, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню до 3000 грн. Більший розмір моральних страждань та втрат немайнового характеру позивачем не доведено. Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення моральної шкоди не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задоволена частково, на 42%, слід компенсувати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд справи в сумі 763,05 грн (1816,80 грн х 42 % : 100%, де 1816,80 грн - розмір сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги).

Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2024 року змінити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3000 грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Компенсувати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 763 гривні 05 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов