Справа № 589/5657/24
Провадження № 2/589/684/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024р. ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №2322 від 25.12.2023р. в розмірі 40739 грн., що виникла у результаті невиконання договірних зобов`язань відповідачем за період з 25.12.2023р. по 19.11.2024р.

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Вказана ухвала надсилалася відповідачу в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд», згідно з довідкою про доставку ухвала доставлена до електронного кабінету 09.02.2025 року, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення.

Станом на 15.04.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» (Товариство) та ОСОБА_1 (Позичальник) уклали кредитний договір № 2322 від 25.12.2023р. (далі Кредитний договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн, строком на 365 днів (до 24.12.2024 року), шляхом переказу грошей на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «А-БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних) /а.с.7-10/.

Так, Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua та підписання ним Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, заповнив заявку на кредит, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 360385 направлявся відповідачу 25.12.2023 року о 12:18:47 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений кредитному договорі, ІТС позивача та, який використовується відповідачем для підтвердження здійснення операцій у АТ "Акцент-Банк"/а.с.52/. Кредитний договір був підписаний 25.12.2023 року о 12:18:59 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 360385 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua//а.с. 18-19/.

Таким чином електронний договір, що був укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до п.1.1 Кредитного договору сторони домовилися, що Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору відповідач зобов`язався за користування кредитом сплатити проценти у фіксованому розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави „Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання умов кредитного договору позивачем відповідачу було надано кредит у сумі 5000 грн., що підтверджується квитанцією від 25.12.2023 /а.с.13/ про перерахування коштів ОСОБА_1 відповідно до договору № 2322 від 25.12.2023р. на номер картки: НОМЕР_3 , рухом коштів по картці з 25.12.2023р. по 30.12.2023 р., яка згідно з інформацією, наданою акціонерним товариством «Акцент-Банк» емітована на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 52-54/.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Як зазначено вище, за умовами Кредитного договору сторони визначили, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 2,5 процентів за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункті 1.1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до в п. 1.8 Кредитного договору розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цьому договору.

В Додатку № 1 до кредитного договору № 2322 від 25.12.2023 року міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 2322 від 25.12.2023 року, із зазначенням, крім іншого, процентів за користування кредитом, що становлять по 3750 грн. за кожні 30 днів, останній платіж 625,00 грн. /а.с. 11/.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених умов Кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати процентів у строки, передбачені Кредитним договором, належним чином не виконувалися. Відповідач лише 25.01.2024 року здійснив часткову оплату процентів на суму 511 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача станом на 19.11.2024 року утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором по несплаченим процентам за користування кредитом в сумі 40739 грн /а.с.14-17/, які були нараховані виходячи з процентної ставки, передбаченої договором.

Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми відсотків за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд виходить з наступного.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України N 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон N 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» , установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %.

Як встановлено вище, що відповідач отримав кредитні кошти 25.12.2023 року, тобто після набрання чинності Законом N 3498-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом не мав виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Виходячи з викладеного, проценти підлягають розрахунку наступним чином: за період з 25.12.2023 року по 22.04.2024 року в розмірі 15000 грн. (5000 x 2.5 x 120 : 100), за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року в розмірі 9000 грн. (5000 x 1.5 x 120 : 100); за період з 21.08.2025р. по 19.11.2024 року 4550 грн. (5000 x 1 x 91 : 100). Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача становить 28039 грн. (28550 грн. - 511 грн.)

При цьому суд оцінює критично твердження позивача про те, що вказані законодавчі обмеження максимального розміру процентів не застосовуються до спірних правовідносин, адже строк дії даного Кредитного договору не продовжувався, що, на думку позивача, виключає застосування цих обмежень відповідно до приписів п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону N 3498-IX.

Вказана норма, на яку посилається позивач, передбачає, що дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання ним чинності.

Тобто даною нормою лише поширено дію цих обмежень процентів на договори, які були укладені до встановлення цих максимальних розмірів процентної ставки .Між тим як власне сама норма пункту 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» стосується всіх договорів, укладених після набрання відповідними змінами чинності, в силу прямої дії закону. Жодних винятків Закон України «Про споживче кредитування» з цих правил не передбачає.

Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження.

З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі своєчасної сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по несплаченим процентам за кредитом у розмірі 28039 грн.

На думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково у вказаній сумі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2084,05 грн.

Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання юридичних послуг від 16.09.2024 року, укладеного між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та адвокатом Руденко К.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності, копію акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 23.09.2024 року, копію витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 23.09.2024 року, копію платіжної інструкції № 554 від 27.09.2024 року згідно з договором про надання юридичних послуг від 16.09.2024 року /а.с. 30-31, 32, 33, 34, 35, 36/.

Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу на адресу суду не надходило.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання праової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 6882, 59 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» /розташованого за адресою: 03035, м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2, прим. 04, / заборгованість за кредитним договором № 2322 від 25.12.2023 року по процентам за період з 25.12.2023 року по 19.11.2024 року на суму 28039 грн /двадцять вісім тисяч тридцять дев`ять грн/, судовий збір в сумі 2084 грн /дві тисячі вісімдесят чотири грн/ 05 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 6882 грн / шість тисяч вісімсот вісімдесят дві грн/ 59 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова