Справа №522/4955/25
Провадження №2-о/522/274/25
УХВАЛА

08 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши на підставі наявних матеріалів цивільну справу за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Засідання по справі призначено на 08 травня 2025 року.

Так, ухвалою суду від 24 березня 2025 року витребувано у Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області відомості про те, чи зареєстровані на території села Тишківка Кіровоградської області особи, з прізвищем: « ОСОБА_1 », із зазначенням переліку таких осіб, зокрема, прізвища, імені та по батькові, дати народження.

Після цього, 17 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника ОСОБА_2 адвоката Іванченка Володимира Володимировича, у якій заявник просив залишити заяву без розгляду. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 являється внучкою ОСОБА_3 та має намір успадкувати усе належне їй майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 .

Також, ухвалою суду від 24 березня 2025 року витребувано у Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі :

- відомості про заведені спадкові справи, видані свідоцтва про право на спадщину та складені заповіти/спадкові договори після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- у разі заведення спадкової справи витребувати належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі на виконання ухвали суду від 24.03.2025 року.

Зі змісту відповіді вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Київській державній нотаріальній конторі у місті Одесі було заведено спадкову справу №237/2021, за заявою ОСОБА_4 .

В матеріалах спадкової справи наявна копія заповіту, посвідченого 29.09.2009 року державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Мізрахі Е.В., реєстровий номер 3-2615, за якою ОСОБА_5 заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті їй належатиме та те, на що вона за законом матиме право ОСОБА_6 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно зі ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Так, наявними матеріалами справи підтверджується факт наявності спадкоємців щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 . Більше того, в матеріалах справи наявний заповіт на ім`я ОСОБА_6 , яка у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Дійсно, на момент розгляду справи свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 не видавалося.

Проте, статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи те, що під час розгляду справи встановлена наявність заповіту, складеного ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 , яка у встановлений законом строк звернулася до суду із заявою про прийняття спадщини, проте, не оформила її належним чином (не отримала свідоцтво про право на спадщину), беручи до уваги той факт, що під час розгляду справи від ОСОБА_2 надійшла заява про залишення заяви без розгляду, яка мотивована тим, що вона має намір звернутися із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , суд вважає, що в даному конкретному випадку існує спір про право між Одеською міською радою, яка звернулася із заявою про визнання спадщини відумерлою та між спадкоємцями померлої, одна із яких фактично прийняла спадщину, проте, не оформила її у встановленому законом порядку та доходить до висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.293, 294, 337, 338, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику та заінтересованим особам, що вони мають право звернутися до суду із позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 травня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.