Справа № 951/192/25
Провадження №2/951/135/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 травня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.

за участю

секретарів судового засідання Барилко А.А., Горохівської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Козова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 29 120 грн за Договором № 459694-КС-008 від 02.10.2024 про надання кредиту.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 02.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 459694-КС-008, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 12 000 грн шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку № НОМЕР_1 , строком на 16 тижнів до 22.01.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % в день (фіксована ставка) та комісії за надання кредиту в сумі 2400 грн згідно із встановленим графіком. Договір був укладений в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, здійснивши лише часткову оплату на загальну суму 4840 грн, внаслідок чого станом на 20.03.2025 виникла заборгованість в сумі 29 120 грн, з них: за тілом кредиту 12 000 грн, за процентами 11 760 грн, за комісією 632 грн 80 коп., а також зі сплати нарахованого позивачем відповідачеві штрафу 4727 грн 20 коп., і вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив справу розглянути у його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, клопотань, заяв не подавала.

На адресу відповідача, яка згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру є її адресою реєстрації, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, котрі повернулися до суду без їх отримання відповідачем та з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, їй неодноразово направлялись повістки, у яких повідомлялися дати судових засідань.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідач письмового відзиву на позов не надала.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, керуючись положеннями цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, котрі мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, враховуючи при цьому, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» і ОСОБА_1 уклали договір № 459694-КС-008 про надання кредиту, за умовами якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 12 000 грн шляхом безготівкового переказу на її поточний рахунок, строком на 16 тижнів, до 22.01.2025, на умовах сплати процентів за фіксованою процентною ставкою в день 1% та комісії в сумі 2400 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 24 272 грн 82 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9277,98 %.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» і Правил про надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.

Пунктом 4.2.2. Договору встановлено Графік платежів, якого повинна дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 22.01.2025, загальний розмір платежів складав 24 272 грн 82 коп., в т.ч.: проценти за користування кредитом - 9872 грн 82 коп., кредит - 12 000 грн, комісія за надання кредиту - 2400 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором, перерахувавши 02.10.2024 на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 000 грн

ОСОБА_1 не виконувала грошових зобов`язань у строки, визначені договором, здійснила платежі від 16.10.2024, 17.10.2024, 18.10.2024, 07.11.2024, 15.11.2024, 13.12.2024 на суму 4840 грн, з них: проценти за користування кредитом 1800 грн, комісія 1767 грн 20 коп., неустойка 1272 грн 80 коп., внаслідок чого утворилась заборгованість за Договором № 459694-КС-008 про надання кредиту, котра станом на 19.03.2025 становить 29 120 грн, з них: за тілом кредиту 12 000 грн, за процентами 11 760 грн, за комісією 632 грн 80 коп., а також зі сплати нарахованого позивачем відповідачеві штрафу 4727 грн 20 коп.

Наведені обставини підтверджуються: візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 459694-КС-008 від 02.10.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.tpozyka.com (а.с.45-46); анкетою клієнта ОСОБА_1 (а.с.46 зв.); пропозицією (офертою) укласти договір № 459694-КС-008 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 02.10.2024 (а.с.24-34); прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти договір № 459694-КС-008про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 02.10.2024 (а.с.35-44); договором №459694-КС-008 про надання кредиту (а.с.35 зв-44); підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.47); випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів по банківській картці ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 02.10.2024 на картку було здійснено переказ коштів в сумі 12 000 грн (а.с. 89-91); розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 459694-КС-008 (а.с.10-11).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір № 459694-КС-008 про надання кредиту був підписаний відповідачем 02.10.2024 о 12:18:18 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-0738 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com.

Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями, закріпленими у статтях 525, 526 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовами кредитного договору № 459694-КС-008 визначено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема: тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка - 1% в день (п. 2.4 кредитного договору).

Пунктом 4.2.2. договору визначено погоджений сторонами графік платежів, розрахований з умовою, що позичальник буде його дотримуватись, згідно з яким позичальник зобов`язана була в період з 16.10.2024 по 22.01.2025, що два тижні, сплачувати на користь кредитодавця по 3040 грн, а 22.01.2025 2992 грн 82 коп.

При цьому сторони погодили, що обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості наданого кредиту є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п. 2.11. договору).

З огляду на викладене, нарахування процентів позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, 16 тижнів плата за користування кредитом нараховувалась на фактичний залишок суми кредиту, що, з огляду на неналежність виконання зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів. Загальна сума до сплати становила б 24 272 грн 82 коп. лише у разі належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів, чого у справі не встановлено.

Оскільки відповідач не виконала належним чином умови кредитного договору та не надала доказів, які би спростовували правильність розрахунку заборгованості, а також не надала суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення процентів за користування кредитом у сумі 11760 грн.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача комісії в сумі 632 грн 80 коп. суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, в тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст.1, ч. 2 ст.8, ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у Постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як плата за обслуговування кредитної заборгованості, в яку входить не тільки плата за інформування про стан кредитної заборгованості, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Згідно з пунктами 5.5 та 5.6 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» передбачено, що комісія за видачу Кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Комісія за видачу Кредиту нараховується, а Позичальник повинен сплатити Комісію за видачу Кредиту, яка нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту (включаючи, і у випадку видачі додаткових грошових коштів у Кредит). Комісія за видачу Кредиту не є платою за додаткові послуги Кредитодавця або окремою платою за таку дію Кредитодавця як переказ (видача) коштів Позичальнику.

За умовами кредитного договору № 459694-КС-008 від 02.10.2024 передбачено повернення кредиту згідно з графіком платежів, зокрема і сплату комісії в розмірі 2400 грн, яку позичальник повинна була сплатити 16.10.2024 в розмірі 1240 грн, 30.10.2024 в розмірі 1160 грн ( п.2.5., 4.2.2. договору №459694-КС-008 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 02.10.2024).

За таких обставин, враховуючи, що укладеним між сторонами кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються, в тому числі доходи кредитодавця у вигляді комісії, суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафу (неустойки), суд керується таким.

Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на день розгляду справи воєнний стан в Україні не скасовано та не припинено.

Враховуючи, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2024, вона підлягає списанню кредитодавцем, а тому підстави для її стягнення відсутні.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до Розділу 6 Паспорта споживчого кредиту, котрий згідно із пунктами 3.2.10. та 3.2.11. Договору № 459694-КС-008 від 02.10.2024 є невід`ємним додатком до вказаного договору та який підписаний ОСОБА_1 як позичальником при акцептуванні згаданого договору, штраф не застосовується під час дії військового стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 24 392 грн 80 коп., що складається із: заборгованість за тілом кредиту 12 000 грн; заборгованість за процентами 11 760 грн; заборгованість за комісією 632 грн 80 коп.

Отже, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Договором № 459694-КС-008 від 02.10.2024, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 24 392 грн 80 коп.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2027 грн 48 коп., керуючись рахунком: 24 392,80 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2420,40 грн (ставка судового збору): 29 120 грн (розмір заявлених позовних вимог), що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за тілом кредиту в сумі 12 000 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 11 760 грн, заборгованість за комісією в сумі 632 грн 80 коп., а загалом 24 392,80 грн (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто дві гривні вісімдесят копійок) заборгованості за договором № 459694-КС-008 про надання кредиту від 02.10.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати в сумі 2027,48 грн (дві тисячі двадцять сім гривень сорок вісім копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто Козівським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12.05.2025.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , юридична адреса: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Р.В. Чапаєв