РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 568/1088/24

Провадження № 22-ц/4815/285/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник" Радивилівської міської ради на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства "Комунальник" Радивилівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з водопостачання,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року КП "Комунальник" звернулося до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 8319,43грн. у житловому будинку АДРЕСА_1 та понесені судові витрати

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2011 року між Комунальним підприємством "Комунальник" Радивилівської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір № 1325 про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з водопостачання та водовідведення у житловому будинку АДРЕСА_1 , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором.

Позивач належним чином виконував взяті на себе договором зобов`язання та надав відповідачу послуги, але в супереч умов договору та взятих на себе зобов`язань, відповідач частково оплачував отримані послуги, в наслідок чого в нього виникла заборгованість за період з 31.08.2016 року по 01.06.2024 рік у розмірі 8 319 грн 43 коп.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Комунальник" Радивилівської міської ради заборгованість за комунальні послуги з водопостачання в розмірі 1642,96 грн. (одна тисяча шістсот сорок дві гривні дев`яносто шість копійок) та судовий збір у розмірі 562,43 грн. (п`ятсот шістдесят дві гривні сорок три копійки).

В іншій частині позову відмовлено.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі Комунальне підприємство "Комунальник" Радивилівської міської ради покликається на його незаконність та необґрунтованість в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач споживаючи надані послуги з водопостачання та водовідведення повинен був сплачувати за них незалежно від одержаних чи неодержаних рахунків.

Вказує, що відповідач не допускав працівників(контролерів) КП "Комунальник" для перевірки справності лічильника та перевірки показників, тому контроль показників зазначений у відомостях здійснювався на підставі показників, які відповідачем були надані самостійно і спорадично.

Судом не враховано фотофіксацію засобу обліку холодної води з контрольним показником, який використовував відповідач.

Доводять, що суд помилково застосував наслідки спливу строку позовної давності.

Просять скасувати оскаржуване рішення та задоволити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що 01 листопада 2011 року між Комунальним підприємством "Комунальник" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з водопостачання та водовідведення у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. (а.с.18-19)

Рішенням виконавчого комітету Радивилівської міської ради №1513 від 28.12.2023 року вулицю Л.Толстого, було перейменовано на ОСОБА_2 (а.с. 22).

Згідно відомостей показників лічильника води №2033, який використовується абонентом ОСОБА_1 , в липні 2024 року проведено контроль показників лічильника та зафіксовано показник: початок періоду 493,367 кінець періоду 493,367. Зазначені показники є незмінними з травня 2022р., коли було відключено водопостачання до будинку відповідача.

Актом звіряння взаємних розрахунків за період: липень 2016 року липень 2024 року встановлено, що відповідач здійснював оплату комунальних послуг з водопостачання частково, тому станом на липень 2022 року заборгованість складає 8319,43 грн.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 18 "Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п. 10 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 ((в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору: 1) за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; 2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку послуги (у разі їх наявності) - для індивідуальних договорів про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

Виконавець у разі здійснення ним розподілу обсягів спожитих у будівлі послуг періодично, але не менше одного разу на рік проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань вузлів розподільного обліку є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитих послуг та проведення перерахунку із споживачем.

Перерозподіл обсягу спожитих послуг у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої питної води окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів.

Зняття показань вузлів комерційного та розподільного обліку послуги здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та умов договору.

У разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю або іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуг за попередні 12 місяців, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуг, але не менше 15 діб.

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку

Факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі (пункти 29-31 Правил).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.ч.5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач стверджує, що заборгованість утворилась внаслідок того, що з 15.07.2016р., рахунки виставлялися за показаннями самого відповідача, а коли не надавалися вираховувалися, виходячи з показників за минулі періоди. Звірити покази лічильника води відповідача не виявлялося можливим, оскільки останній не допускав контролерів. В травні 2022р. після допуску відповідача до лічильника, було встановлено показники 493.367 куб.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які належним чином засвідчують факт контрольного зняття показників лічильника водопостачання у присутності відповідача. Надана фотокопія лічильника (а.с.32 ) не може бути визнана судом належним та допустимим доказом, позаяк з вказаної фотокопії неможливо встановити станом на яку дату відображені показники лічильника, а номер лічильника не відповідає номеру, що відображений у відомості показників лічильника, який використовує ОСОБА_1 (а.с. 49). Також відсутні акти, що фіксують факт недопущення споживачем працівників позивача для контрольного зняття показників.

Тобто розрахована заборгованість ґрунтується на показниках, які не підтверджені належними та допустимими доказами, що призводить до формування висновків на основі припущень. Відтак колегія суддів не може погодитись з позовом через недоведеність підстав для стягнення заборгованості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі №201/2288/20 зазначено, що "рішення суду здатне бути джерелом для набуття цивільних прав і обов`язків тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Рішення суду, як правомірна приватноправова конструкція, не повинно використовуватися учасниками цивільного обороту всупереч його призначенню для набуття цивільних прав і обов`язків, за відсутності вказівки про це в актах цивільного законодавства". Касаційний суд зауважує, що принцип заборони повороту до гіршого відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення).

Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги.

Аналогічні за змістом висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 24 травня 2023 року у справі №179/363/21, та відповідно до ч. 4 ст. 263 підлягають врахуванню судом.

Оскільки за результатами перегляду апеляційної скарги позивача, з урахуванням позиції відповідача, який рішення суду першої інстанції не оскаржує, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне з метою недопустимості погіршення становища апелянта, рішення суду відповідно до статті 375 ЦПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник" Радивилівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.