Справа № 583/222/25
"12" травня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Сидоренка Р.В.,
при секретарі - Якубович В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 , адвокатаЦуркана Віктора Івановича про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат між сторонами
23.04.2025 р. від представника заявника надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання заяви щодо розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, в якій просить здійснити розподіл судових витрат та покласти судові витрати в розмірі 8000 грн. понесені ОСОБА_1 на отримання професійної правничої допомоги, та 356,50 грн. за поштове супроводження, що пов`язані з розглядом справи № 583/1102/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, в письмовій заяві представник просить заяву розглянути у їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2025 р., що не набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано внести зміни до актового запису № 12 від 19.01.2016 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, про народження ОСОБА_3 , прізвище ім`я та по батькові дитини залишити без змін; батьком записати - ОСОБА_2 , громадянин України; матір залишити без змін; дату народження та місце народження залишити без змін.

Зобов`язано Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни у відповідний актовий запис і видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи стягнення з 20.01.2025 року.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , понесені нею судові витрати, а саме - 484,48 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сплачені нею за квитанцією ID № 3926-0351-9830-0229 від 19.01.2025 року на рах. одержувач ГУК Сум.обл/Охтирська МТГ/22030101, на рах. UA0018538, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) в м. Київ, витрати у вигляді судового збору у розмірі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в прибуток держави (стягувач ГУК Сумська обл./Охтирська МТГ/22030101, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0018538, Код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір пункт 1.1).

Решта судових витрат 605,60 грн., компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що під час оголошення резолютивної частини судового рішення позивач та її представник були відсутні, а текст даного рішення був висвітлений у електронному судовому реєстрі 22.04.2025 р.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Наведені представником відповідача причини пропуску строку на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, суд вважає поважними, у зв`язку із датою ознайомлення представника позивача із резолютивною частиною судового рішення.

Встановлено, що позивачкою були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 19.01.2025 р., розрахунковою квитанцією від 19.01.2025 р. про оплату ОСОБА_1 витрат за правничу допомогу в сумі 8000 грн., актом приймання-передачі виконаних робіт від 16.04.2025 р. за договором про надання правничої допомоги, квитанціями про оплату поштової кореспонденції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стороною заявника буди дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача адвокатом Цурканом В.І. На переконання суду, дії щодо консультацій, складення позовної заяви, клопотань, правовий супровід, участь в судових засіданнях, які вказані в актах виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги, враховуючи складність справи, не вимагали вказаного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом. Суд враховує, що позовні вимоги позивача були задоволені в підготовчому судовому засіданні в зв`язку з визнанням позову відповідачем.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стосовно вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням копій матеріалів справі іншій стороні) в сумі 356,50 грн. суд виходить з наступного.

Так, на виконання вимог закону позивачем на адресу відповідача (за місцем знаходження належного йому нерухомого майна та, в подальшому, реєстрації, АДРЕСА_1 ) 20.01.2025 була направлена позовна заява з додатками. Також представником позивача 19.04.2025 р. на адресу відповідача - АДРЕСА_1 , були направлені докази про понесені витрати на правничу допомогу. Сума витрат 32.50 та 32.50 грн. підтверджується копіями фіскальних чеків. Загальна сума витрат 65 грн. була понесена стороною позивача на виконання вимог закону, тому є обґрунтованою та такою, що підлягає повному відшкодуванню.

Разом із тим, понесені стороною позивача витрати на відправлення поштою із сласної ініціативи повісток про виклик до суду за усіма відомими адресами його можливого перебування та роботи, у тому числі за місцем мешкання батьків відповідача, а також направлення на адресу працедавця відповідача ухвали суду про відкриття провадження у справі за вказаним позовом на переконання суду не були об`єктивно необхідними, адже судові виклики здійснюються судом, що й було зроблено, у т.ч. на виконання клопотання сторони позивача. Також покладення на працедавця відповідача обов`язку вручення судових повісток та ухвал суду законом не передбачено. Тому в цій частині понесені позивачем витрати слід залишити за нею без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Поновити представнику позивача адвокату Цуркану Віктору Івановичу строк для подання заяви щодо розподілу судових витрат.

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,понесені нею судові витрати в сумі 5065 (п`ять тисяч шістдесят п`ять) гривень.

У іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко