провадження № 2/619/399/25
УХВАЛА

07 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши клопотання представника позивача Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Мухи А.І. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої представник заявника просить накласти арешт та заборонити власнику та будь-яким іншим особам, у тому числі які діють на його користь чи виконують по відношенню до власника інші зобов`язання, проводити будь-які роботи пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву або роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження наявних на ній зелених, лісових, насаджень, дерев на наступних земельних ділянках із присвоєними кадастрових номерів: №:00:000:0114 - площею 0,1476 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , №:00:000:0109 - площею 0,1825 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0104 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0116 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0108 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0106 - площею 0,191 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0110 - площею 0,1525 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0115 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; №:00:000:0112 - площею 0,1825 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, так як предметом спірних правовідносин є протиправна зміна цільового призначення земель лісогосподарського призначення, як об`єкту обмеженого в обороті та особливої охорони, протиправна втрата ними статусу державної власності та перехід у приватну власність презумпційних власників, як земель призначених сільськогосподарського призначення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як передбачено положенням ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та забороною власнику та будь-яким іншим особам, у тому числі які діють на його користь чи виконують по відношенню до власника інші зобов`язання, проводити будь-які роботи пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву або роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження наявних на ній зелених, лісових, насаджень, дерев на земельних ділянках.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що наведено достатньо доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є протиправна зміна цільового призначення земель лісогосподарського призначення, як об`єкту обмеженого в обороті та особливої охорони, протиправна втрата ними статусу державної власності та перехід в приватну власність презумпційних власників, як земель призначених сільськогосподарського призначення, то існує досить висока ймовірність того, що відповідач може в будь-який момент здійснити її відчуження на користь інших осіб, що може значно ускладнити або зробити взагалі неможливим виконання рішення суду. У цьому випадку, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку є ефективним захистом прав сторони позивача у справі та забезпечить виконання завдань цивільного судочинства.

Таким чином, між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачем.

Згідно з положеннями ч. 6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З урахуванням наведеного вище, ефективним та необхідним заходом забезпечення позову у даному випадку буде накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:000:0108 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо інших земельних ділянок, суд відмовляє у цій частині заяви про забезпечення позову, оскільки питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог ще не вирішено судом і ці ділянки не відносяться до предмету доказування у справі.

Також суд вважає, що ефективним та необхідним заходом забезпечення позову у цьому випадку буде заборона власнику та будь-яким іншим особам, у тому числі які діють на його користь чи виконують по відношенню до власника інші зобов`язання, проводити будь-які роботи пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву або роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження наявних на ній зелених, лісових, насаджень, дерев на наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: №:00:000:0108 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність збереження правового статусу та стану спірної земельної ділянки, який існує, принаймні на час виникнення спору, відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, вимогу представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:000:0108 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у формі заборони реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-яких дій (в тому числі правочинів) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі у заставу або в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, зміни площі та інших характеристик, частки, власника, поділу, об`єднання, та інших реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна.

Заборонити власнику та будь-яким іншим особам, у тому числі які діють на його користь чи виконують по відношенню до власника інші зобов`язання, проводити будь-які роботи пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву або роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження наявних на ній зелених, лісових, насаджень, дерев на наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: №:00:000:0108 - площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 07.05.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 07.05.2028.

Стягувачем за цією ухвалою є: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» (, юридична адреса: 62340, Харківська область, Харківський район, с. Черкаська Лозова);

Боржником за цією ухвалою є:

- ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 );

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 11 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали для виконання направити заявнику та до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; місцезнаходження: 62302, Харківська область, Харківський раойн, м. Дергачі, вул. Садова, буд. 10).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В. С. Овсянніков