Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/324/25
Провадження № 2/670/226/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мусієнко М.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заяви МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА:

06.05.2025 в електронній формі через електронний кабінет до суду надійшов позов МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 92 484 грн 17 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп.

Позовна заява повинна відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї документи, суддя дійшла висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України.

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення». Відповідно до цього Закону правила самопредставництва юридичної особи були поширені не тільки на її керівника та членів виконавчого органу, але й на будь-кого іншого, хто уповноважений діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 303/4297/20 зауважила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Схожа за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23.

Аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні, трудовому договорі (контракті) та/або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи, зокрема, без додаткового уповноваження (довіреності).

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч. 2 ст. 60 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

При цьому, ч. 3 ст. 62 ЦПК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною 7 статті 62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Суд звертає увагу на те, що відповідно п. 1, 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90840 грн 00 коп.) та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242240,00 грн 00 коп.).

Відтак наразі (до визнання судом цієї справи малозначною) МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО УКРАЇНИ може звертатись до суду та брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, яким є виключно адвокат. Підписант позовної заяви подав до суду для підтвердження його повноважень копію довіреності від 09.12.2024 № 6-01/340, видану за підписом Генерального директора МТСБУ Олександра БЕРНАЗЮКА, згідно з якою МТСБУ уповноважує ФОП Попова В.Є. представляти інтереси МТСБУ, зокрема, у судових органах, проте, у матеріалах провадження відсутні документи на підтвердження того, що представник позивача Попов В.Є. діє в порядку самопредставництва або є адвокатом. Вказані документи слід надати суду.

Також позивач, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначив відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене вище, позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених вище недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43, 58, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

позовну заяву МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без руху, встановивши позивачу строк десять днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Відповідно до положень ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО