Провадження № 2/466/1171/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«16» квітня 2025 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар МАРОЧКАНИЧ В.В.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

26.12.2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що 13 липня 1984 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 .

В шлюбі народився син ОСОБА_4 1985 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя з відповідачем не склалося і їх сім`я фактично розпалася. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач постійно зловживав спиртними напоями, не працював, періодично зникав з місця проживання на тривалий час, вів антигромадський спосіб життя. На цій підставі між ними систематично виникали сварки з застосуванням до не фізичного насильства. Її працю в інтересах сім`ї не поважав, повністю самоусунувся від проблем сім`ї і ведення господарства.

Починаючи з 2012 року відповідач безвісти зник, додому не являється, його місцезнаходження невідоме. Їх сім`я з цього часу безповоротно розпалася і перестала існувати взагалі. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13 січня 2023 року їх з відповідачем шлюб розірвано.

Станом на момент подачі цієї позовної заяви до суду, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані вона і відповідач, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади №98132.

Однак відповідач ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає з 2012 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі нема і квартирою не цікавиться взагалі.

Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування квартирою, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по утриманню квартири, а також змушена надавати додаткові докази непроживання відповідача за місцем реєстрації при оформленні субсидій тощо.

Враховуючи викладене, вважає, що гр-н ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 у зв`язку з його тривалою, понад шість місяців, відсутністю за місцем реєстрації без поважних причин, у зв`язку з його непроживанням у вказаній квартирі більше 12 років, несплатою комунальних послуг і витрат по утриманню квартири.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Додатково пояснив, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2012 року без поважних причин, про що комісіями ЛКП «Балатон-409», ОСББ «А.Лінкольна №29» складено акти від 18.06.2016, 22.06.2022, та № 24 від 16.12.2024 року. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Відповідач добровільно покинув жиле приміщення. Жодних особистих речей відповідача у квартирі немає.

Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка скеровані відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Листи повернулись на адресу суду 21.01.2025 та 19.03.2025 з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав.

Враховуючи наведене, суд, зі згоди позивачки та її представника, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить до державного житлового фонду.

Згідно ордеру №92 від 26.04.2004р. квартира АДРЕСА_2 загальною площею 39.6кв.м виділена на трьох осіб. (а.с.11).

Відповідно до Розпорядження №219 від 14.02.2008 між Шевченківською районною адміністрацією та ОСОБА_2 (сім`я з трьох осіб вона, чоловік та син) укладено договір найму житлових приміщень кв. АДРЕСА_2 . (а.с.20)

Згідно Технічного паспорту від 12.02.2008р. кв. АДРЕСА_2 складається з 1 кімнати, площею 19,0кв.м, кухні площею 5,5кв.м, ванної кімнати площею3,1кв.м, коридора, площею 4,8кв.м, загальна площа квартири, 32,4кв.м (а.с.22 -23).

Встановлено, що син позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.03.2018 року (а.с.5).

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади №98132 від 23.06.2022 в квартирі АДРЕСА_2 на той час було зареєстровано 2 (дві) особи:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 18.04.2008р.;

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 29.11.2005р.

Згідно пояснень представника позивача, відповідач ОСОБА_3 у квартирі не проживає з 2012 року, житло залишив добровільно, не приймає участі в утриманні житла, його особистих речей у квартирі немає. Жодних перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чинилося.

Факт непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_2 більше двох років підтверджується складеними комісіями ЛКП «Балатон-409», ОСББ «А.Лінкольна №29» актами від 18.06.2016, 22.06.2022, та № 24 від 16.12.2024 року.

Крім цього, тривале непроживання відповідача без поважних причин за місцем реєстрації у спірній квартирі підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є сусідкою позивачки, підписували акти про непроживання відповідача у квартирі, що складалися ЛКП «Балатон-409», ОСББ «А.Лінкольна №29». Свідок підтвердила, що відповідач з 2012 у квартирі не проживає, його місце проживання їй не відоме.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідач тривалий час, а саме з 2012 у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає таке його непроживання у квартирі не викликано жодними поважними причинами, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська