Єдиний унікальний номер 719/538/24
Номер провадження 2-п/719/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Вербіцької М. В.,

з участю секретаря судового засідання Злої В. А.,

адвокатки заявника (відповідача) Васильченко Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Новодністровського міського суду Чернівецької області заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця адвокатка Васильченко Ганна Іванівна, про перегляд заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 07.11.2024 у справі № 719/538/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

29.04.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Васильченко Г. І., про перегляд заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 07.11.2024 у справі № 719/538/24 за позовною заявою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві адвокатка заявника просить визнати причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду поважними та поновити строк на її подання.

Обґрунтовуючи наведене клопотання пояснює, що рішення суду було ухвалене 07.11.2024. Про заочне рішення суду ОСОБА_1 дізнався 10.11.2024 і 02.12.2024 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Адвокатка Васильченко Г. І. вважає, що вперше ОСОБА_1 своєчасно звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Однак 05.12.2024 суддя залишила заяву ОСОБА_1 без руху і, позаяк у строк, установлений судом, він не усунув недоліки цієї заяви, 20.01.2025 була постановлена ухвала про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Мотивуючи підставність для поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення заявник наголошує, що обидві наведені ухвали ОСОБА_1 не отримував, оскільки, починаючи з 04.07.2022 дотепер перебуває на військовій службі за мобілізацією.

Адвокатка посилається на посвідчення НОМЕР_1 від 08.05.2023 як на доказ того, що відповідач час від часу знаходиться на передовій.

А тому, позаяк повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення, а ОСОБА_1 стало відомо про таке повернення його заяви про перегляд заочного рішення лише 17.04.2025 коли його адвокатка ознайомилася з матеріалами справи, заявник та його адвокатка вважають, що подають заяву про перегляд заочного рішення своєчасно й існують поважні причини для поновлення строку для подання такої заяви. Таким чином, просять суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення заявник заперечує факт отримання ним кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» у розмірі 10 000 грн.

Також ОСОБА_1 покликається на те, що він користується пільгами, передбаченими ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідно до якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_1 просить заочне рішення, ухвалене 07.11.2024 у справі № 719/538/24, скасувати, призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а також у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд призначив судове засідання у справі о 10.00 08.05.2025 для розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Сторони були належним чином повідомлені про місце, час і дату судового засідання, зокрема, шляхом надіслання судових повісток (у тому числі в електронні кабінети позивачу, його представнику та представниці відповідача ОСОБА_1 ).

05.05.2025 суд ухвалою задовольнив клопотання адвокатки Васильченко Г. І. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою захищеної системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Від позивача та його представника заперечення на заяву про перегляд заочного рішення чи заяви, клопотання з процесуальних питань не надходили.

У судовому засіданні представниця заявника ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримала з підстав, викладених у заяві. Повідомила, що вважає поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Просила їх поновити. Також наголосила, що платіжне доручення № 74773717 від 19.10.2023 не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів, хоча і вказала, що він не заперечує сам факт отримання ним кредиту.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши надані заявником (відповідачем у справі) докази, проаналізувавши зміст заяв про перегляд заочного рішення, поданих заявником, заслухавши пояснення представниці відповідача у судовому засіданні, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України: 1. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. 2. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів. 3. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. 4. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів. 5. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження. 6. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору. 7. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник. 8. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У заяві про перегляд заочного рішення від 02.12.2024 ОСОБА_1 повідомив суд, що він дізнався про заочне рішення суду 10.11.2024, відкривши додаток «ДІЯ». Указане було підтверджене й адвокаткою відповідача у заяві про перегляд заочного рішення від 29.04.2025.

Той факт, що відповідач ознайомився зі змістом заочного рішення від 07.11.2024, як мінімум до 02.12.2024, підтверджується і тим, що він подав заяву про його перегляд 02.12.2024.

Таким чином, суд резюмує, що тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення слід було відраховувати з 07.11.2024 дати ухвалення повного заочного рішення, або двадцятиденний з дати, коли відповідачу стало відомо про рішення суду, тобто з 10.11.2024. У будь-якому випадку строк для подання заяви про перегляд заочного рішення із урахуванням, коли відповідач його отримав, спливав 07.12.2024. 07.12.2024 припадало на вихідний день, отже останньою датою подання заяви про перегляд заочного рішення було 09.12.2024 (ч. 3 ст. 124 ЦПК України ? якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день).

Власне, така заява ОСОБА_1 і була подана у наведені строки.

Суд критично оцінює обґрунтування адвокатки відповідача ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_1 не отримував ухвалу про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без руху від 05.12.2024 та ухвалу про повернення такої заяви від 20.01.2025, а дізнався про їх наявність лише після ознайомлення адвокатки з матеріалами справи 17.04.2025, а тому слід поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення і рахувати такий 20-денний строк саме з 17.04.2025.

Суд звертає увагу, що суд учинив усі необхідні дії, передбачені ЦПК України для належного повідомлення відповідача як про відкриття провадження у справі (відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, а отже знав про її розгляд у суді), так і про судові засідання, а потім і про ухвалення рішення у справі. Також суд належно повідомляв ОСОБА_1 і про ухвалу про залишення без руху заяви про перегляд заочного рішення, і про ухвалу про повернення такої заяви. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи конвертами і повідомленнями Укрпошти про повернення рекомендованих відправлень.

Зокрема, поштове відправлення із ухвалою про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху від 05.12.2024, направлене заявнику, повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказана ухвала суду від направлялася заявнику на адресу зареєстрованого місця проживання, яка зазначена останнім у заяві про перегляд заочного рішення. Аналогічно направлялася й ухвала про повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року (справа № 752/5040/19, провадження № 61-17634 св 23) зазначено, що повернення судової повістки з відміткою поштового оператора про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається підтвердженням належного повідомлення учасника справи, а днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Зазначене також узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

Отже, суд вжив усіх можливих заходів щодо належного повідомлення заявника про залишення заяви без руху, а потім і про її повернення.

Суд наголошує, що, подавши заяву про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 мав цікавитися наслідками подання ним такої заяви та рухом справи.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд зазначає, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

ЄСПЛ також нагололшував, що зацікавлена сторона зобов`язана виявляти особливу старанність у захисті своїх інтересів і вживати необхідних заходів, щоб залишатися в курсі подій у провадженні (Teuschler проти Німеччини (dec.), № 47636/99, 4 жовтня 2001 р.).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07 вересня 2022 року, постановленій у справі № 9901/462/21, звертала увагу скаржника на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Зокрема, у цьому судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, будучи обізнаним про передбачені законодавством строки постановлення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду судового рішення за результатами розгляду питання щодо можливості відкриття провадження у справі за його адміністративним позовом та про строки його надсилання, позивач повинен був вчиняти активні дії, спрямовані на його отримання у відділенні поштового зв`язку, то після подання адміністративного позову та спливу передбачених КАС України строків для ухвалення відповідного судового рішення, він повинен був вчиняти активні дії з метою з`ясування, чи надходила йому відповідна кореспонденція за вказаною в позовній заяві адресою, та/або ж шляхом ознайомлення з рішенням після його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи було вручено це поштове відправлення належній чи неналежній особі, позивач мав можливість ознайомитись з оскаржуваним судовим рішенням з моменту його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Натомість жодних запитів стосовно надання інформації про стан розгляду справи, заяв щодо ознайомлення з її матеріалами, надсилання копії оскаржуваного судового рішення, зокрема, на офіційну електронну адресу позивача або щодо обставин, які об`єктивно перешкоджали отримати копію цього рішення в паперовій формі, надісланих відповідно до вимог КАС України.

Таким чином, процесуальна поведінка скаржника не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, готовності брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. (Постанова ВП ВС у справі №9901/462/21 від 20.10.2022).

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 сформульована правова позиція про те, що, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнаватися про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно проти діяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Ухвала суду про залишення заяви без руху постановлена судом 05 грудня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, заявник не цікавиться ходом руху своєї заяви, недоліки заяви у встановлений судом строк не усунув.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, заявник, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Судом встановлено, що у визначений 10-денний строк з дня отримання копії ухвали, недоліки, вказані в ухвалі суду від 05.12.2024, заявником не були усунуті, а строк, наданий судом для усунення недоліків заяви, сплинув.

При цьому, будь-яких запитів щодо руху справи, повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 05.12.2024 у строки, встановлені судом, від заявника також не надходило.

Суд звертає увагу заявника відповідача ОСОБА_1 та його адвокатки на те, що статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» урегламентовано, що судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. У ст. 4 наведеного Закону визначено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Зважаючи на наведене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у неотриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

Щодо вказівки адвокатки заявника на те, що він перебуває на військовій службі за мобілізацією, за місцем реєстрації не проживає, в нього не завжди є час та можливість виходити на зв`язок, щоб отримувати правову допомогу, він час від часу перебуває на передовій, та на підтвердження вказаного до заяви додані копії військового квитка відповідача серії НОМЕР_2 , довідки форми № 5 від 11.03.2025, посвідчення НОМЕР_1 , то суд не вважає указані обставини поважними для пропуску встановлених законом і судом строків з огляду на таке.

По-перше, у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 сам указав адресу реєстрації проживання, куди суд і надсилав йому рекомендовані відправлення.

По-друге, у заяві про перегляд заочного рішення від 02.12.2024 заявник пояснив, що він станом на день подання цієї заяви і протягом усього часу розгляду справи проживав у місті Новоселиці Чернівецької області, позаяк проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто протягом усього строку для подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не перебував на передовій, не брав безпосередню участь у бойових діях, а знаходився у західному регіоні України, а саме у Чернівецькій області, проходячи службу у ТЦК.

Зрештою, і довідка форми № 5, надана адвокаткою Васильченко Г. І., підтверджує, що станом на 11.03.2025 ОСОБА_1 перебував у місті Володимирі Волинської області.

Наявне у відповідача посвідчення НОМЕР_1 не є достатнім доказом того, що він у досліджуваний судом період безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а тому з розумним інтервалом часу не міг сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність поважних причин пропуску відповідачем ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області та вважає за необхідне відмовити у його поновленні. А тому суд залишає заяву про перегляд заочного рішення, подану адвокаткою відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З урахуванням наведеного та відповідно до ст. 284-287 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця адвокатка Васильченко Ганна Іванівна, про перегляд заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 07.11.2024 у справі № 719/538/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам у справі.

Учасники можуть отримати інформацію щодо справи у мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України на сторінці http://nd.cv.court.gov.ua/sud2415/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає, складена та підписана 08 травня 2025 року.

Суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА