УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 202/714/18

провадження № 61-5946ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки Анастасії Іванівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора (далі - П`ята Дніпровська ДНК), в якому просила суд:

- визнати недійсним заповіт (номер у спадковому реєстрі 60328811), складений

ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., зареєстрований

у реєстрі за № 1-93;

- визнати недійсним договір дарування серія та номер: 1-94 від 03 березня 2017 року, посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- скасувати запис про право власності № 19302407 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором П`ятої Дніпровської ДНК Ужва Т. М., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34132863 від 03 березня 2017 року 13:44:46, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська ДНК, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування задоволено.

Визнано недійсним заповіт (номер у спадковому реєстрі 60328811), складений

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., зареєстрований

у реєстрі за № 1-93.

Визнано недійсним Договір дарування серія та номер: 1-94 від 03 березня 2017 року, посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Скасовано запис про право власності № 19302407 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором П`ятої Дніпровської ДНК Ужва Т. М., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34132863 від 03 березня 2017 року 13:44:46, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) за

ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 114,40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Індустріального районного суду м .Дніпропетровська від 10 лютого

2021 року у справі № 202/714/18 скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська ДНК, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 171,00 грн.

08 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Каряка А. І. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року (надійшла до 08 травня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,

а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц (провадження № 61-11268св18), від 12 вересня 2108 року у справі № 522/25597/13-ц (провадження № 61-6428св18), від 18 вересня 2019 року у справі № 311/3823/15 (провадження № 61-13462св18), від 23 листопада 2022 року у справі № 368/953/19 (провадження № 61-7260св22), від 30 серпня 2023 року

у справі № 317/1029/20 (провадження № 61-11588св22), від 03 березня 2025 року

у справі № 711/2787/23 (провадження № 61-13669св24);

- суд не дослідив зібрані су справі докази.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки А. І. подана

у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки Анастасії Іванівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року.

Витребувати з Індустріального районного суду м. Дніпра (Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) вищевказану цивільну справу (№ 202/714/18).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою

і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати чотирнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник