Житомирський апеляційний суд
Справа 291/1422/23 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В.
Категорія 82 Суддя-доповідач Шевчук А. М.
07 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі
заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лук`янчука Юрія Віталійовича про ухвалення додаткового судового рішення
у цивільній справі №291/1422/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про зобов`язання повернути кошти
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лук`янчук Юрій Віталійович 11 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву із доказами, що фактично вказує на необхідність розгляду питання про розподіл судових витрат. Отже, порушено питання про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
У заяві зазначено, що відповідно до ст.141 ЦПК України надаються докази понесених витрат на правничу допомогу в справі. До заяви додано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09, додаткової угоди №2 від 11 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09, акта №2 приймання-передачі наданої правової допомоги від 11 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року, платіжну інструкцію від 11 квітня 2025 року на суму 25 000 грн.
Від АТ КБ «ПриватБанк» через адвоката Адаменко Т.С. надійшло заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якому відповідач просить у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити, а у випадку встановлення судом підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити їх розмір до 1 000 грн, що підлягає розподілу між сторонами.
Посилається на те, що по-перше, у тексті договору, актах та квитанції про оплату послуг відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалася адвокатом саме у справі №291/1422/23. Зважаючи на викладене, на погляд відповідача, відсутній будь-який зв`язок між поданими документами та конкретною цивільною справою, за супроводження якої банк має відшкодувати витрати, а тому на АТ КБ «ПриватБанк» не можуть бути покладені витрати на правничу допомогу. Крім того, у платіжній інструкції від 11 квітня 2025 року в призначенні платежу вказано «поповнення рахунку», що не є підтвердженням плати послуг адвоката за супровід цієї справи. По-друге, щодо неспівмірності витрат. Розмір витрат 25 000 грн за супровід цієї справи є завищеним та не відповідає співмірності. На переконання представника відповідача, справа не є складною, існує усталена судова практика по даній категорії справ, із якою можна ознайомитися у ЄДРСР. Щодо відзиву на апеляційну скаргу, робота над яким оцінена в сумі 15 000 грн, то із дев`яти сторінок відзиву лише 3 сторінки стосуються обґрунтувань проти доводів апеляційної скарги банку, які дублюються з позовною заявою, в тому числі, посилання на судову практику, що неспівмірно відносно до складності виконаної адвокатом роботи. Те саме стосується адвокатських послуг в сумі 6 000 грн за участь у судовому засіданні, середня тривалість якого в подібній категорії справи триває 30 хвилин і є значно завищеною для цінової категорії аналогічного виду послуг в нашому регіоні. Послуга адвоката у вигляді вивчення документів та усна консультація вартістю 4 000 грн не деталізована та не конкретизована.
У судове засідання учасники не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.243-244). Про причини неявки не сповістили. За таких обставин, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що узгоджується із положеннями частини четвертої ст.270 та частиною другою ст.372 ЦПК України.
Розглянувши заяву адвоката позивача, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.
За положеннями частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лук`янчук Юрій Віталійович у відзиві на апеляційну скаргу зазначав про орієнтовний розрахунок судових витрат 30 000 грн (а.с.214). Окрім того, під час перегляду цієї справи у апеляційному порядку представник позивача адвокат Лук`янчук Ю.В. також зробив заяву про те, що докази щодо розміру витрат, будуть подані в порядку частини восьмої ст.141 ЦПК України після ухвалення судового рішення.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» залишена без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024 року - без змін.
Докази витрат подані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лук`янчуком Ю.В. через систему «Електронний суд» 11 квітня 2025 року, тобто протягом встановленого частиною восьмою ст.141 ЦПК України строку.
Відповідно до п.3 частини першої ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень частини другої-третьої ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом із тим, згідно з частиною четвертою ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи містяться наступні документи: договір про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Лук`янчуком Юрієм Віталійовичем; додаткова угода №2 до договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2025 року; акт №2 приймання-передачі наданої правової допомоги від 11 квітня 2025 року, платіжна інструкцію від 11 квітня 2025 року на суму 25 000 грн (а.с.231-236).
Копії вказаних вище доказів, що подані до апеляційного суду, надіслані представником позивача відповідачу АТ КБ «ПриватБанк», а тому приймаються до уваги судом апеляційної інстанції (а.с.237).
Так, із змісту пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09 прослідковується, що сторони домовилися, що адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту-правову допомогу щодо: надання правової допомоги, консультацій, роз`яснень з правових питань, написання та подачі позовної заяви до суду від імені клієнта; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення тощо.
У пункті 3.1 договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09 визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 11 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09, яка підписана сторонами договору про надання правової допомоги, у пункті 2 прописано, що вартість послуг: за вивчення документів, усна консультація та розробка юридичної стратегії (2 години) складає 4 000 грн; за підготовку, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу (6 годин) 15 000 грн; за підготовку та участь в одному судовому засіданні 6 000 грн (а.с.234). Отже, загальна сума послуг склала 25 000 грн (а.с.234).
Відповідно до акта №2 приймання-передачі послуг від 11 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2023 року №13/09, адвокат Лук`янчук Ю.В. надав ОСОБА_1 послуги, які зазначені вище (а.с.235).
Відповідно до платіжної інструкції ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 11 квітня 2025 року 25 000 грн (а.с.236).
Заперечення відповідача про не зазначення у вказаних вище документах справи, за якою надані послуги, не є беззаперечною підставою для повної відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що докази оцінюються судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України, та відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано повністю обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а посилання на те, у платіжній інструкції на суму 25 000 грн у призначенні платежу зазначено про поповнення рахунку взагалі не мають правового значення при частковій доведеності обсягу виконаних робіт та вартості, оскільки за усталеною судовою практикою, що неодноразово роз`яснено Верховним Судом, витрати підлягають розподілу за результати розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Отже, витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, документально доведені.
Разом із тим, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі №905/1795/18).
Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
За таких обставин, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат (усна консультація, вивчення документів, складання, оформлення, підготовка та подання відзиву), характер виконаних адвокатом робіт, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи заперечення АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення судових витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 25 000 грн у цьому випадку є завищеними порівняно з співмірністю і складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих ним послуг. Так, справа є нескладною, практика у цій категорії справ усталена, з`ясовувалася під час звернення до суду із позовом, а не на стадії апеляційного перегляду, відзив на апеляційну скаргу частково дублює позовну заяву, вартість одного судового засідання значно завищена, а тому їх розмір за суд апеляційної інстанції має бути зменшений.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лук`янчука Ю.В. щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення їх у розмірі 7 000 грн. Колегія суддів вважає, що саме така сума відповідає складності справи та вчиненим адвокатом відповідача процесуальним діям.
Керуючись ст.ст.141,259,270,381-384 ЦПК України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лук`янчука Юрія Віталійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча Судді: