КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 727/6888/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1421/2025
УХВАЛА

8 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши клопотання представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Самокиші Вікторії Юріївни про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Самокиші Вікторії Юріївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року (суддя Кордюкова Ж.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України,

встановив:

у липні 2023 року позивачка звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3 % річних, а саме гривневий еквівалент 914,79 євро, згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, станом на дату прийняття рішення.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 січня 2023 року у справі №727/6575/22 стягнуто з АТ «Сенс Банк» на її користь гривневий еквівалент 5 000 євро неповернутого банківського вкладу, що на момент ухвалення рішення становило 194 188грн.

Позивачка посилалась на те, що у справі №727/6575/22 нею позовні вимоги про стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України не заявлялись, при цьому рішення суду фактично було виконане лише 9 травня 2023 року, відтак з відповідача підлягають стягненню 3 % річних за період з 3 квітня 2017 року до 9 травня 2023 року, тобто до дати фактичного виконання рішення суду відповідачем.

Позивачка вважала, що стягнення 3 % річних від простроченої суми у даній справі можливе за період, починаючи з 3 квітня 2017 року, оскільки завершення трирічного строку позовної давності за цією вимогою припало після набрання чинності пункту 12 Перехідних положень ЦК України, а саме після 2 квітня 2020 року.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року позов задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 3 % річних в сумі 39 409,33грн та судові витрати в сумі 1 073,60грн.

У поданій апеляційній скарзі представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиша В.Ю. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що рішення суду у справі №727/6575/22 набрало законної сили 20 квітня 2023 року та було виконане АТ «Сенс Банк» вже 9 травня 2023 року, відтак 3 % річних можуть бути нараховані виключно за період з 20 квітня 2023 року по 9 травня 2023 року, тобто за 18 днів прострочення. Більше того, суд першої інстанції проігнорував заяву відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивачки та порушення вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року було відкрито апеляційне провадження, а ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року призначено справу до судового розгляду у порядку, передбаченому частиною першої статті 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

17 квітня 2025 року представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиша В.Ю. через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала заяву про зупинення апеляційного провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/602/24 зі схожим предметом і підставою позову, посилаючись на відсутність правового висновку Великої Палати Верховного Суду з приводу можливості чи неможливості стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України з перевищенням трирічного строку позовної давності.

29 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тарновецький В.І. через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подав заперечення, у яких просить у задоволенні заяви про зупинення апеляційного провадження відмовити, посилаючись на те, що предметом позову у справі №903/602/24 є стягнення 3 % річних у зв`язку з неналежним виконанням робіт по договором підряду, відтак правовідносини, які виникли у даній справі та у справі №903/602/24 не є подібними.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання, вважає, що заява про зупинення апеляційного провадження підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Ухвалою від 6 березня 2025 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу № 903/602/24 за касаційними скаргами КП «ЛПЕ» та ТОВ «Системний зв`язок» на рішення господарського суду Волинської області від 17 вересня 2024 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2024 року в цій справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті 302 ГПК України.

Мотивуючи ухвалу про передачу справи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначав, що предметом позову у справі, що розглядається, є стягнення інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 13.03.2017 по 01.04.2024. Суди попередніх інстанцій, ураховуючи Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 386 985,11грн та інфляційних втрат у розмірі 1 620 292,16грн, нарахованих з 02.04.2017 по 01.04.2024.

У постанові Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2024 у справі № 206/2984/23, скасовуючи судові рішення в частині відмови в позові про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 02.04.2017 до 29.06.2020 та направляючи справу в цій частини на новий розгляд, вказав на те, що строки давності щодо вимог про стягнення сум за ст. 625 ЦК України, які не спливли на момент набрання чинності Законом України № 540-ІХ (02.04.2020), продовжуються на строк дії такого карантину.

У зазначеній справі суди попередніх інстанцій, вказуючи на те, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання і обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову (постанови Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 23.02.2023 у справі № 911/3025/21), дійшли висновку про задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 30.06.2020 по 23.02.2022.

Верховний Суд у зазначеній справі вказав на те, що з урахуванням заявленої відповідачем позовної давності, стягнення сум за ст. 625 ЦК України підлягає обмеженню строком давності, який підлягає обрахуванню з урахуванням Закону України № 540-ІХ від 30.03.2020.

Отже, на момент набрання чинності Законом України № 540-ІХвід 30.03.2020 (02.04.2020) прострочені з 02.04.2017 платежі перебувають у межах продовженої Законом № 540-ІХ позовної давності, що не врахували суди попередніх інстанцій.

Карантин на території України скасований з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, тому позивач, звернувшись до суду в червні 2023 року, в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року дотримався строків давності, які продовжувалися відповідно до Закону № 540-ІХ.

В ухвалі від 6 березня 2025 року про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що вважає за доцільне відступити від зазначеного висновку щодо застосування норм права (можливості нарахування 3% річних та інфляційних не обмежуючись останніми 3 роками, які передували подачі позову), викладеного у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2024 у справі № 206/2984/23.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 2 квітня 2025 року прийнято до розгляду справу № 903/602/24 та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 4 червня 2025 року.

Враховуючи, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року у даній справі та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Самокиші Вікторії Юріївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України до закінчення перегляду справи №903/602/24 в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук