ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

07 травня 2025 року

м. Київ

справа № 524/5877/21

провадження № 61-12778св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області,

треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справизаяву представника ОСОБА_2 - адвоката Самойленка Михайла Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання права спільної сумісної власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання відновити технічний стан,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просила:

- визнати право спільної сумісної власності на нежитлові приміщення: загальною площею 8,5 кв.м та загальною площею 8,3 кв.м, розташованих на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , що є частинами під`їзду зі сходами та окремими виходами на АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 поруч з іншими співвласниками будинку АДРЕСА_1 ;

- витребувати від ОСОБА_2 нежитлове приміщення загальною площею 8,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що відчужено Кременчуцькою міською радою ОСОБА_2 за Договором № 1 купівлі-продажу об`єкта приватизації шляхом викупу орендарем, серія та номер 1081 від 10 липня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т. А.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 56178693 від 16 січня 2021 року прийняте виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (державний реєстратор Павленко Б. М.) та припинити право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 8,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , запис про право власності № 40143457 від 14 січня 2021 року;

- витребувати від ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 8,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що відчужено ОСОБА_5 за Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер 2585 від 04 грудня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н. А.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57352917 від 29 березня 2021 року прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н. А. та припинити право власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення загальною площею 8,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , запис про право власності № 41230104;

- скасувати попередні рішення про державну реєстрацію права комунальної власності за Кременчуцькою міською радою на нежитлове приміщення загальною площею 7,1 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , індексний номер 34998209 від 28 квітня 2017 року,

- скасувати попередні рішення про державну реєстрацію права комунальної власності за Кременчуцькою міською радою на нежитлове приміщення загальною площею 8,5 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , індексний номер 36452767 від 03 серпня 2017 року;

- закрити розділи «Актуальна інформація про об?єкт нерухомого майна» та «Актуальна інформація про право власності» Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірних нежитлових приміщень, у зв?язку з припиненням права власності ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 та скасуванням рішень про державну реєстрацію права комунальної власності за Кременчуцькою міською радою Полтавської області;

- зобов?язати Кременчуцьку міську раду, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відновити технічний стан спірних нежитлових приміщень;

- вирішити питання щодо розподілу судових витрат та витрат на правову допомогу.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 травня 2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про:

- витребування від ОСОБА_2 нежитлового приміщення, загального площею 8,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що відчужено Кременчуцькою міською радою ОСОБА_2 за Договором № 1 купівлі-продажу об?єкта приватизації шляхом викупу орендарем, серія та номер: 1081, віl 10 липня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т. А.;

- скасування попередніх рішень про державну реєстрацію права комунальної власності за Кременчуцькою міською радою Полтавської області на нежитлове приміщення загальною площею 7,1 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , індексний номер 34998209 від 28 квітня 2017 року та на нежитлове приміщення загальною площею 8,5 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , індексний номер 36452767 від 03 серпня 2017 року.

Повернуто ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в сумі 2 724,00 грн, що внесений згідно квитанції 0.8.1 від 05 травня 2021 року, оригінал якої зберігається в матеріалах справи 524/5877/21.

Ухвалою Автозаводського районного суду від 16 лютого 2023 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання права спільної сумісної власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання відновити технічний стан в частині вимог про зобов`язання Кременчуцької міської ради та ОСОБА_2 відновити технічний стан нежитлових приміщень (частини під`їздів), загальною площею 8,5 кв.м та загальною площею 8,3 кв.м, розташованих на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , що забезпечить використання мешканцями будинку відповідно до їх цільового призначення частини під`їзду зі сходами та окремими виходами на АДРЕСА_2 .

Повернуто ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн, що внесений згідно дубліката квитанції № 0.0..1 від 05 травня 2021 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання права спільної сумісної власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання відновити технічний стан.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колоди Л. В. залишено без задоволення, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року та ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року залишено без змін.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

23 серпня 2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року.

В касаційній скарзі заявник просила суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування майна у ОСОБА_3 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57352917 від 29 березня 2021 року, прийнятого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н. А., скасовано.

Ухвалено в цій частині позовних вимог нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування майна у ОСОБА_3 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57352917 від 29 березня 2021 року, прийнятого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н. А., задоволено.

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 8,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 104.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57352917 від 29 березня 2021 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н. А., на підставі якого зареєстровано право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальна площа (кв.м): 8,3 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104.

Змінено рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року в частині мотивів відмови у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , викладено такі мотиви в редакції цієї постанови.

Ухвалу Автозаводського районного суду від 16 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року в частині закриття провадження у справі залишено без змін.

27 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просила суд: стягнути з відповідачів на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн, понесені в суді першої інстанції, а також сплачений судовий збір; змінити розподіл витрат на правову допомогу, стягнутих з позивачки на користь ОСОБА_2 в сумі 15 000,00 грн за рішенням суду першої інстанції та 5 000,00 грн - за додатковою постановою суду апеляційної інстанції.

Додатковою постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено у справі додаткове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 172,00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді першої інстанції.

Зменшено розмір стягнутого рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, з 15 000,00 грн до 10 000,00 грн.

Зменшено розмір стягнутого додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, з 5 000,00 грн до 3 333,33 грн.

15 квітня 2025 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Самойленка М. О. на адресу Верховного Суду через засоби поштового зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат, у якій представник відповідача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7 500,00 грн, понесені ним при перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України зазначено, що постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону № 5076-VI, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Процесуальний кодекс побудовано за принципом універсальності процесуальних норм, відповідно подання доказів у підтвердження понесення сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії касаційного перегляду справи, (якщо сторона бажає отримати за результатами розгляду справи у суді касаційної інстанції відшкодування таких витрат) повинно відбуватися з урахуванням положень частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Як вбачається із документів у справі № 524/5877/21, які наявні в системі «Електронний суд», в запереченнях на заяву ОСОБА_1 від 27 лютого 2025 рокупро ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_2 - адвокатом Самойленком М. О. було вказано, що відповідач ОСОБА_2 для отримання професійної правничої допомоги на стадії вирішення питання розподілу судових витрат Верховним Судом був змушений звернутися до адвоката Самойленка М. О., між ними було укладено договір про надання правничої допомоги № 14/3 ц/с від 28 лютого 2025 року, в рамках якого адвокатом було надано клієнту правничі послуги на стадії вирішення розподілу судових витрат в цій справі Верховним Судом у вигляді: вивчення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення від 27 лютого 2025 року і додатків до неї, а також вивчення судових рішень у цій справі (рішення та ухвали суду першої інстанції від 16 лютого 2023 року, постанови Полтавського апеляційного суду від 20 липня 2023 року та постанови Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) від 08 травня 2024 року та аналізу й написання заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. Розрахунок суми за вказані правничі послуги становить 7 500,00 грн.

У вказаних запереченнях заявник просив, зокрема, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката Самойленка М. О. в касаційній інстанції під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі № 524/5877/21 в розмірі 7500,00 грн.

До поданих заперечень на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 14/3 ц/с від 28 лютого 2025 року, в якому, зокрема, зазначені об`єм повноважень адвоката, за якою справою, строк дії, розмір оплати; розрахунок суми гонорару за вказаним договором від 06 березня 2025 року, в якому детально наведено перелік послуг (робіт), проведених адвокатом та наданих клієнту ОСОБА_2 послуг у період часу з 28 лютого 2025 року до 06 березня 2025 року включно по справі № 524/5877/21; квитанція № 3 від 07 березня 2025 року про сплату суми гонорару в розмірі 7 500,00 грн адвокату Самойленку М. О.; акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги № 14/3 від 28 лютого 2025 року, підписаного сторонами 11 березня 2025 року.

Додатковою постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі №524/5877/21, не вирішено.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, від ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції не надходило.

Ураховуючи, що вимоги заяви ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат додатковою постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року задоволено частково, з огляду на положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_2 в суді касаційній інстанції при розгляді зазначеної заяви позивачки, у розмірі 5 000 грн.

Вказаний розмір буде відповідати принципам співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Самойленка Михайла Олександровича задовольнити.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 5 000,00 (п`ять тисяч) грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем в суді касаційної інстанції.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов