Провадження № 2/466/1219/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Якубів І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

31 грудня 2024року представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» Лукашов Р.Є. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 52 176,00 грн., а також сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 13 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № .

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику позику на суму у розмірі: 8000,00 грн. 00 коп. строком на 360 днів, шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п. 2.6.2, п. 2.6.3 цього Договору, його додатків.

Позичальник свої зобов`язання виконав відповідно до умов договору, та надав відповідачу грошові кошти в розмір 8000,00грн., що підтверджується квитанцією про перерахування коштів.

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на дату підготовки позову (включно, а саме 31.12.2024) становить 52 176,00 гривень, з яких 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 44 176,00грн. заборгованість за процентами.Відтак позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 06.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 64).

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, відсутні і його заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У відповідності до ч. 8 ст. 178, ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк.

Згідно 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № .

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора а також згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.55).

Відповідно до п. 1.1. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 8000,00 грн. 00 коп. строком на 360 днів, шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п. 2.6.2, п. 2.6.3 цього Договору, його додатків.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 19826-1354-101052336 від 13.04.2024, платник ТОВ «Іннова Фінанс» переказало суму у розмірі 8000 грн., на поповнення картки позичальника з призначенням платежу кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс».

У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, орієнтована реальна річна процентна ставка та орієнтовна вартість кредиту та інші.

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на дату підготовки позову (включно, а саме 31.12.2024) становить 52 176,00 гривень, з яких 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 44 176,00грн. заборгованість за процентами (а.с.41-43).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що стверджується квитанцією на суму 8000,00 грн. яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.56).

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13.04.2025р. вбачається, що дійсно, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 20.12.2024р. (період нарахування заборгованості з 13.04.2024р. по 03.05.2024р., з 03.05.2024р. по 20.12.2024) становить 52 176,00 гривень, з яких 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 44 176,00грн. заборгованість за процентами. При цьому боржник жодного разу не вчинив дій спрямованих на погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із змісту ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст. 527 ЦК України).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відтак, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови договору, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. При цьому боржник жодного разу не вчинив дій спрямованих на погашення заборгованості.

Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору № від 13.04.2024р. укладених між відповідачем і ТОВ «Іннова Фінанс», щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, оскільки відповідачем не подано доказів на спростування даного факту, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту за укладеним договором.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд зважає на наступне.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Нарахування процентів за кожний день користування позикою, позивач підтверджує судовою практикою, яка зазначена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022р. у справі №910/17048/17.

Аналіз наведених положень Кодексу в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків, нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлених у договорі № від 13.04.2024р. в розмірі 44 176,00грн (8000*2,2*251).

Відповідачем не спростована у встановленому законом порядку сума заборгованості, у спростування, зазначених представником позивача доводів, відповідачем будь-яких доказів не надано.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору про надання грошових коштів у позику № від 13.04.2024р. між Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 . При цьому, позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, і належним чином не виконував свої обов`язки за договором.

Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 268, 273, 274 ч.4, 280-284, 289, 354,355 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610,612,625,629,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 52 176,00грн.(п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят шість гривень 00коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40коп.).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», місце знаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, пов.9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено 09.05.2025.

Суддя В. В. Свірідова