Справа № 466/670/25
Провадження № 2/466/1353/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності , -

в с т а н о в и в:

22.01.2025 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до суду з позовом, в якому просять ухвалити рішення , яким визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 (4/5) , по 1 / 5 частини кожному з її співвласників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог зазначають, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Крім того, у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є по 1/10 частки цієї ж квартири, яку вони отримали у спадок від ОСОБА_5 . Враховуючи вище наведене, у спільній сумісній власності перебуває 4/5 спірної квартири. Проте, між ними не визначені частки (окрім успадкованих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є по 1/10 частки), які є рівними та становлять по 1/5 частині кожному співвласнику. Позивачі вказають, що вони звертались до відповідачів з листом - пропозицією про впорядкування відносин щодо власності на квартиру, а саме про добровільне визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладення відповідного договору, проте такий лист пропозиція був проігнорований відповідачами. В зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на житло позивачі не можуть реалізувати свої права щодо розпорядження таким, відтак, змушені звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 20.02.2025 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

14.04.2025 року, на адресу суду надійшла заява про визнання позову від відповідачки ОСОБА_3 . Остання зазначає, що не заперечує щодо розподілу та визначення часток спільної сумісної власності.

Відзив на позовну заяву відповідачем ОСОБА_4 , в порядку ст. 178 ЦПК України, у встановлений судом строк до суду подано не було не подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивачів, адвоката Рісного М.Б., надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивачів та представника позивачів. Позовні вимоги підтримують, просять суд такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про дату та час судового засідання.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виданого 18 травня 2007 року Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради, на підставі розпорядження №25-р від 18 травня 2007 року, вказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , та членам сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . В свідоцтві також зазначено, що квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 34,40 кв.м.

Після смерті ОСОБА_5 , приватний нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О., 12 січня 2017 року , за реєстровим №20 видано Свідоцтво право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , набули у власність частки, а саме по 1/10 вищезгаданої квартири.

Позивачі звертались до відповідачів з листом - пропозицією про впорядкування відносин щодо власності на квартиру, а саме про добровільне визначення часток у спільній сумісній власності шляхом укладення відповідного договору, проте такий лист-пропозиція був проігнорований.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

У статті 356 ЦК України зазначається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду.

Статтею 372 ЦК України передбачено: майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/5 частки за кожним у праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 18 травня 2007 року Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради, на підставі розпорядження №25-р від 18 травня 2007 року.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 по справі № 570/997/19 провадження № 61-16257св20, позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 289, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 ( 4 / 5 ) , по 1 / 5 частини кожному з її співвласників , а саме : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 .

Позивачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: невідомо.

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН:-невідомо.

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2025 року.

Суддя І. Є. Зима