Справа № 951/778/24
Провадження №2-др/951/3/25
12 травня 2025 року селище Козова
Козівський районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Лавренюк О.М., за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - адвоката Моленя Р.Б. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У провадженні Козівського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 24.04.2025 у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Молень Р.Б. вказав, що орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 15000,00 грн. Фактичний розмір судових витрат буде повідомлено суду не пізніше, ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у порядку, передбаченому частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) (том 1, а.с. 116). Також представником відповідача у судовому засіданні 24.04.2025, до закінчення судових дебатів, зроблено заяву про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу буде подано ним до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

30.04.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, яка сформована у системі «Електронний суд» 29.04.2025, тобто з дотриманням строку подання такої заяви, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Заява містить посилання на докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, які склали 31798,00 грн, а саме: договір про надання правничої допомоги, тарифи на обчислення вартості послуг як додаток до договору, акт про надання правничої допомоги. Заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31798,00 грн.

Ухвалою судді від 01.05.2025 прийнято заяву представника відповідача - адвоката Моленя Р.Б. про ухвалення додаткового судового рішення до розгляду. Призначено судове засідання для розгляду заяви на 12 год. 00 хв. 12.05.2025.

12.05.2025 до суду від представника позивача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання вказано, що сума витрат, заявлена представником відповідача, значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу; сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначних справ, та не є пропорційною щодо витраченого часу; не є доведеною, що була фактичною та неминучою.

Крім того, представник позивача, проаналізувавши договір відповідача із адвокатом та акт наданих послуг, просить звернути увагу на таке.

Щодо зустрічі та усної консультації вказує, що даний пункт є незрозумілим, оскільки невідомо яким чином була надана консультація, якщо ознайомлення та вивчення документів, вивчення законодавства, як зазначає представник відповідача, відбувалося після проведеної зустрічі та усної консультації та тарифікувалось окремо. Чи стосувалася зазначена консультація справи, що розглядалась судом.

Щодо ознайомлення та вивчення документів наданих документів зазначає, що дана справа є малозначною та позовна заява з доданими до неї матеріалами має невеликий обсяг документів, а тому час зазначений у акті (2 год.) є значно завищеним.

Щодо вивчення законодавства, яке підлягає застосуванню та судової практики, зауважує, що викликає значний сумнів пункт щодо вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини не змінювалося протягом значного періоду часу, крім цього і судова практика щодо розгляду справ про стягнення заборгованості за кредитним договором є сталою і визначена ще у 2015 році, а саме постановою ВСУ від 11.03.2015, провадження 6-16-цс15.

Щодо складання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, клопотання про приєднання доказів, клопотання про витребування доказів вказує, що розмір таких витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета судової справи, з урахуванням ціни позову та відповідно до ухвали суду справа визначена як проста та розглядалась у порядку спрощеного провадження. Крім цього, в акті не зазначено фактично витрачений час на написання зазначених документів, а тому неможливо визначити реальну вартість для підготовки зазначених документів. Вказані тарифи для складання процесуальних документів не є пропорційними до складності справи, відзив по справі та пояснення по суті зводиться лише до повторювання тез з позовної заяви, умов та правил надання банківських послуг та судової практики.

Щодо представництва інтересів клієнта у справі зазначає, що заявлені витрати не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру.

Щодо гонорару успіху адвоката звертає увагу на те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» механізм розрахунку гонорару повинен бути прописаний саме у договорі. Але у наданому договорі, тарифах відсутнє чітке визначення суми гонорару успіху адвоката. Сума гонорару успіху адвоката не є співмірною зі складністю справи та ціною позову.

З огляду на викладене, представник позивача просить зменшити суму заявлених представником відповідача до стягнення витрат на правничу допомогу до мінімально розумної суми, що підлягає компенсації відповідно до діючого законодавства.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши доводи заяв учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За правилами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача - адвокатом Моленем Р.Б. надано суду копії таких документів: договору про надання правничої допомоги №19/12 від 19.12.2024 (далі - Договір), укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та Партнери» в особі керуючого партнера адвоката Моленя Р.Б., з Додатком №1 до Договору, що містить відомості про тарифи на обчислення вартості послуг; акта про надання правничої допомоги від 28.04.2025 за договором про надання правничої допомоги №19/12 від 19.12.2024; ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1093531 від 27.12.2024, виданого на підставі вказаного Договору Адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та Партнери» адвокату Моленю Р.Б.

Суд звертає увагу на те, що акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №19/12 від 19.12.2024, складений 28.04.2024, тобто через 4 дні після ухвалення судового рішення у справі (24.04.2025), що свідчить про об`єктивну неможливість подання вказаного доказу до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України зазначені докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу подані представником відповідача протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

За змістом пункту 1.1 Договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

Відповідно до умов пунктів 4.1, 4.4 вказаного Договору, розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої Розділом 2 цього Договору встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до Тарифів на обчислення вартості послуг, які є Додатком № 1 до цього Договору. Суми гонорару зазначаються Адвокатським об`єднанням в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового зв`язку чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням (том 2, а.с. 46-49).

Тарифи на обчислення вартості послуг встановлені у Додатку №1 до Договору, який підписано сторонами (том 2, а.с. 45).

Відповідно до акту про надання правничої допомоги від 28.04.2025 за договором про надання правничої допомоги №19/12 від 19.12.2024, підписаного ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та Партнери», Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт отримав, послуги пов`язані з представництвом і захистом прав та інтересів Клієнта під час розгляду справи №951/778/24: 1) зустріч та усна консультація; 2) ознайомлення та вивчення документів, наданих Клієнтом; 3) вивчення законодавства, яке підлягає застосуванню та судової практики; 4) складання відзиву на позовну заяву; 5) складання письмових пояснень; 6) складання клопотання про приєднання доказів, клопотання про витребування доказів; 7) представництво інтересів Клієнта в Козівському районному суді у справі №951/778/24; 8) гонорар успіху адвоката. Загальна вартість наданих послуг складає 31978,00 грн.

Зазначені грошові кошти Клієнт зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, не пізніше шістдесяти днів з дня проголошення рішення суду, прийнятого за наслідками розгляду справи, чи ухвали про закриття провадження у справі №951/778/24 (том 2, а.с. 44 зворот).

Докази оплати відповідачем адвокату витрат на правничу допомогу відсутні, проте суд ураховує, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Практика Верховного Суду з цього питання є усталеною та незмінною.

Слід зазначити, що за положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022 в справі № 910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Водночас у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Водночас судом враховано доводи поданого представником позивача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена сума витрат в розмірі 31978,00 грнне відповідає критерію розумності, є надмірною, завищеною та неспівмірною зі складністю справи, ціною позову, яка становила 35207,00 грн,обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, у розмірі 7000,00 грн. Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є доведеним, документально обґрунтованим і відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг, розумності, співмірності та конкретним обставинам справи з урахуванням її складності та ціни позову.

Заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354, 355 суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Моленя Ростислава Богдановича про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 12.05.2025.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк