КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3086/25
Провадження № 2/552/1747/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2025 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Гришко Інни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про припинення трудових відносин,-

В С Т А Н О В И В:

16.04.2025 року до Київського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява адвоката Гришко Інни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про припинення трудових відносин. В позовній заяві вказувала на те, що ОСОБА_1 з 23.03.2015 року був прийнятий на роботу в ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», де працював на посаді механіка цеху №20 «Електроцех». У зв`язку з бойовими діями та частковою окупацією Луганської області, в 2022 році ОСОБА_1 виїхав на тимчасове проживання до м.Полтави. з 08.06.2022 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу за сумісництвом в ПАТ «Полтавський олійноекстраційний завод Кернел Груп» на посаду оператора лінії виробництва харчової продукції, де й працює по теперішній час. З 10.11.2022 року ОСОБА_1 взято на облік як ВПО. Також вказували на те, що станом на день звернення до суду трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» залишаються чинними, хоча фактично він припинив свою роботу. В зв`язку з чим, просила суд припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» у зв`язку з звільненням за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, з дня звернення до суду з позовними вимогами та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гришко І.Ю. я не з`явилися, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» в судове засідання свого представника не направила, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

Полтавська філія Полтавського обласного центру зайнятості в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не відомі.

Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання свого представника не направило, попередньо надали пояснення по суті спору та просили, розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.03.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», де працював на посаді механіка цеху №20 «Електроцех».

У зв`язку з бойовими діями та частковою окупацією Луганської області, в 2022 році ОСОБА_1 виїхав на тимчасове проживання до м.Полтави.

Також судом встановлено, що з 08.06.2022 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу за сумісництвом в ПАТ «Полтавський олійноекстраційний завод Кернел Груп» на посаду оператора лінії виробництва харчової продукції, де й працює по теперішній час.

З 10.11.2022 року ОСОБА_1 взято на облік як ВПО.

Проте факт неприпинення трудових відносин з ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» призводить до порушення трудових прав позивача та неможливістю влаштувати на основне місце роботи.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

У рішенні Конституційного Суду України від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004 зазначається, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті38, 39КЗпП України).

Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до положень статей 47,48 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Правила ведення трудових книжок, внесення записів та їх виправлення у трудових книжках працівників мають виконуватися з урахуванням чітко визначених правил встановлених Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерством юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) та Постановою Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 (далі - Постанова).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п. 2.27 Інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Пунктом 4.1 Інструкції встановлено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Як вбачається з матеріалів справина даний час позивач не має фактичної можливості направити поштою заяву про звільнення, оскільки листування з територіями, де ведуться активні бойові дії не здійснюється і фактичне місце розташування роботодавець не змінював.

Усі визначені законодавством вимоги позивачем дотримано.

На теперішній час рішення про звільнення позивача з роботи відповідачем не прийнято, відповідний запис до трудової книжки не внесено.

Бездіяльність відповідача щодо не вирішення питання про звільнення позивача та невидача останньому належно оформленої трудової книжки порушують трудові права позивача, зокрема щодо подальшого працевлаштування.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273,ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст.3, 22, 3 ,47 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та Приватним акціонерним товариством «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» , у зв`язку з звільненням за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, з дня звернення до суду з 16.04.2025 року.

Стягнути з Приватним акціонерним товариством «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» , юридична адреса: Луганська область, місто Лисичанськ, вул.В.Сосюри, буд.371, офіс 1-А.

Третя особа Полтавська філія Полтавського обласного центру зайнятості, , юридична адреса: м.Полтава, вул.Небесної Сотні, буд.91.

Третя особа Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області, , юридична адреса: м.Полтава, вул.Гоголя, буд.34

Рішення суду складено та підписано 09.05.2025 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко