Провадження № 2-зз/761/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 19.05.2000. Вказує, що квартира була придбана родиною заявника 22.12.1999 р. Так, 13.08.2024 р. ОСОБА_1 дізнався про те, що Шевченківським районним судом м. Києва 19.05.2000 на квартиру в порядку забезпечення позову було накладено арешт. Разом з тим, вищевказана ухвала в архіві суду відсутня. З іншого боку, 30.05.2002 рю було скасовано арешт , накладений на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , а 02.12.2002 р. скасовано арешт з автомобіля, який належав ОСОБА_3 . Інші процесуальні документи в архіві суду відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт на нерухоме майно, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову 19.05.2000.

Як вбачається з наданих заявником матеріалів, 22.12.1999 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 (1985 р.н.) придбали в рівних частках квартиру під АДРЕСА_3 .

Продавцями за договором купівлі - продажу квартири були - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Договір купівлі - продажу квартири посвідчено 22.12.1999 р.приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко Віктором Петровичем, реєстровий номер № 2702.

Право власності покупців на квартиру (в рівних долях) зареєстровано в БТІ, за реєстровим номером № 1351 10.01.2000.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідчить про те, що 04.11.2004 Першою київською державною натаріальною конторою на квартиру АДРЕСА_3 накладено арешт на підставі ухвали б/н 19.05.2000, Нарсуд, р-н Шевченківський. Власник ОСОБА_2 , ОСОБА_8 .

Як свідчить довідка завідувача архіву Шевченківського районного суду м. Києва, 19.05.2000 було постановлено рішення у справі № 2-2870/00 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Також в довідці зазначено, що 19.05.2000 в цілях забезпечення позовних вимог постановлено ухвалу про накладення арешту. Вищевказана ухвала в архіві суду відсутня. 30.05.2002 було скасовано арешт з кв. АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 . 02.12.2002 булор скасовано арешт з автомобіля, який належав ОСОБА_3 . Інші процесуальні документи в архіві суду відсутні.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд постановити ухвалу, якою скасувати арешт з квартири АДРЕСА_3 .

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, за положеннями ч. 1 ст. 158 ЦПК України (в редакції, яка діє на момент розгляду заяви).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на зміст поданої заяви, ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову застосовані судом у справі № 2-2870/00.

Разом з тим, як свідчить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2000 у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування матерільної та моральної шкоди заявник не є учасником справи.

Із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Такі висновки зробив Верховний Суд в постанов івід 05.06.2024 у справі № 727/3071/23.

Верховний Суд також зазначив, що Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

Крім того, Верховний Суд зазначив, що під час розгляду справи № 727/3071/23 зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що заявник позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для нього чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Також Верховний Суд вказав, що оскільки заявник не мав права на подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, то така заява не може предметом судового розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Зважаючи на те, що положення ЦПК України, які регламентують скасування заходів забезпечення позову не передбачають подачу такої заяви особою, яка не є учасником справи, з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 727/3071/23, вважаю за можливе повернути її заявнику заявнику без розгляду.

Також вважаю за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 можливість звернення до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 158, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: