Справа № 473/399/25
Провадження №2/472/306/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2025 року до суду з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 08 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення житлової субсидії та подав декларацію про доходи та витрати осіб.

Рішенням про призначення субсидії № -2023-1 від 02.06.2023 року відповідачу ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з 01.05.2023 року по 30.09.2023 року. Також рішенням про призначення субсидії № -2023-5 від 19.10.2023 року відповідачу ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року.

Згідно Порядку № 136 було проведено перевірку достовірності та повноти інформації домогосподарства про доходи (майновий стан). За результатами верифікації проведеної Мінфіном станом на 01.05.2023 року виявлено, що у відповідача наявний відкритий депозитний рахунок в АТ «Ощадбанк», назва відділення/філії: Полтавське обласне управління АТ «ОщадБанк», «Полтавське № 20» розмір депозиту якого перевищував 100 000 грн.

Листом від 19.04.2024 № 1400-0308-8/34306 та від 27.05.2024 № 1400-0204-8/45057 відповідача було повідомлено про припинення виплати житлової субсидії та порядок поновлення виплати субсидії у випадку отримання недостовірної інформації під час проведення верифікації Мінфіном.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 було порушено обов`язок щодо повідомлення про наявність на депозитному банківському рахунку коштів в сумі, що перевищує 100 000 грн., внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу субсидію за період з 01.05.2023 року по 31.03.2024 року в сумі 15967,30 грн. Відповідачем в добровільному порядку суму переплати не повернуто, тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надміру виплачену житлову субсидію за період з 01.05.2023 року по 31.03.2024 року в сумі 15967,30 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника за довіреністю Хмельов В.О. про розгляд справи за відсутності представника, рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог. Крім того просить суд розстрочити суму заборгованості на 5 місяців.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою № 164 про призначення та надання житлової субсидії (а.с. 13 на звороті 14) та подав декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с. 14 на звороті-16).

Рішенням про призначення субсидії № НОМЕР_1 від 02.06.2023 року відповідачу ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з 01.05.2023 року по 30.09.2023 року (а.с. 17).

Рішенням про призначення субсидії № -2023-5 від 19.10.2023 року відповідачу ОСОБА_1 було призначено житлову субсидію з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року. (а.с. 17 на звороті).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 року № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій та пільг здійснюється органами Пенсійного фонду України. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суми надмірно виплачених бюджетних коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово комунальних послуг мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Субсидія є безповоротною і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Відповідно до пункту 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з підпунктом 9 пункту 14 Положення 848 житлова субсидія не призначається, якщо будь хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 000 гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 000 гривень, про що зазначається в декларації.

Відповідно до пункту 35 Положення № 848 для розрахунку житлової субсидії середньомісячний сукупний дохід осіб, зазначених у пунктах 24, 25,27 і 28 цього Положення, враховується: за ІІІ і IV квартали попереднього календарного року у разі, коли житлова субсидія призначається з початку неопалюваного сезону; за І та ІІ квартали поточного календарного року у разі, коли житлова субсидія призначається з початку опалюваного сезону; за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням житлової субсидії, - у разі, коли житлова субсидія призначається не з початку опалюваного (неопалюваного) сезону.

У такому ж порядку розраховується середньомісячний сукупний дохід під час призначення житлової субсидії без звернення на наступний строк, а також під час розрахунку житлової субсидії на опалюваний сезон домогосподарствам, яким призначено її в минулому неопалюваному сезоні

Згідно з частиною 3 пункту 49 Положення № 848 громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Пунктом 78 Положення № 848 передбачено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії уповноважені органи самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді.

Відповідно до пункту 90 Положення № 848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган про виникнення обставин, зокрема щодо: настання умов, зазначених у підпунктах 2,4,8-10 пункту 14 цього Положення.

Згідно із абзацом 5 пункту 119 Положення № 848 за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли настали умови, у тому числі під час отримання житлової субсидії, зазначені у пункті 90 цього Положення, виявлені, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до Закону України від 03.12.2019 року № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 (у редакції постанови КМУ № 443 від 22.05.2019 року) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплаті (далі Порядок № 136).

Пунктом 3 Порядку № 136 визначено, що з метою здійснення верифікації та моніторингу державних виплат суб`єкти надання інформації подають Мінфіну інформацію, що визначена законодавством для призначення, нарахування та /або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, персональні дані, інформацію з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, без даних, володільцем, розпорядником та /або адміністратором яких вони є, у тому числі інформацію з обмеженим доступом.

У разі нарахування та отримання державних виплат, призначених на сім`ю або домогосподарство, інформація подається щодо кожного члена сім`ї або члена домогосподарства.

Відповідальним за повноту, автентичність та вчасність надання інформації суб`єкти надання інформації.

Пунктом 51 Порядку № 136 визначено, що за результатами превентивної верифікації орган, що здійснює державні виплати, в режимі реального часу отримує підтвердження відповідності наданої реципієнтом для призначення державної виплати інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, або рекомендацію щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності, за наявності інформаційно аналітичній платформі необхідної інформації.

Пунктом 6 Порядку № 136 визначено, що за результатами верифікації Міністерство фінансів України щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Пунктом 9 Порядку № 136 визначено, що за результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: призначення (перерахунку) державної виплати; припинення нарахування та /або здійснення державної виплати; поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Згідно пункту 121 Положення № 848 надання житлової субсидії у випадках зазначених у пунктах 119 і 120 цього положення, припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому їх виявлено (якщо інше не передбачено заявою).

Відповідно до пункту 1251 Положення № 848 кошти надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертаються громадянами на рахунок Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 127 Положення № 848 у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про примусове стягнення вирішується у судовому порядку.

Згідно Порядку № 136 було проведено перевірку достовірності та повноти інформації домогосподарства про доходи (майновий стан). За результатами верифікації проведеної Мінфіном станом на 01.05.2023 року виявлено, що у відповідача наявний відкритий депозитний рахунок в АТ «Ощадбанк», назва відділення/філії: Полтавське обласне управління АТ «ОщадБанк», «Полтавське № 20» розмір депозиту якого перевищував 100 000 грн. (а.с. 19)

Листом від 04.12.2023 № 1400-1001-8/89537 відповідача було повідомлено про припинення виплати житлової субсидії та порядок поновлення виплати субсидії у випадку отримання недостовірної інформації під час проведення верифікації Мінфіном (а.с. 18).

Станом на дату подання даної позовної заяви до суду відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію на суму 15967,30 грн. на розрахунковий рахунок Головного управління.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того відповідач ОСОБА_1 в заяві просить суд розстрочити виконання рішення суду на 5 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3)стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності.

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 77 від 23.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає сам за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне розстрочити відповідачу виконання рішення строком на 5 місяців зі сплатою кожного місяця - по 3193,46 грн.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1., ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надміру виплачену житлову субсидію за період з 01.05.2023 по 31.03.2024 у сумі 15967 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 30 (тридцять) копійок.

На підставі ч. 1 ст.267 ЦПК України розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконання рішення суду на 5 (п`ять) місяців, зі сплатою кожного місяця по 3193 (три тисячі сто дев`яносто три) гривні 46 (сорок шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у розмірі у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський