Провадження №2-н/748/176/25
Єдиний унікальний № 748/1459/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Костюкова Т.В., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

вимогам ст.ст.160-163 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Кільніцька Наталія Миколаївна, діючи на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1074971 від 02.05.2025 та в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобом поштового зв`язку, звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно від дня подання заява про стягнення аліментів до досягненням дитини повноліття.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали суд приходить до наступного висновку.

Так ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, за змістом вищевказаної правової норми, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Згідно частин 1 та 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. В той же час, у заяві про видачу судового заявлена вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Згідно положень п.4 ч.2, п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання малолітньої дитини разом із заявником на час звернення до суду з даною заявою, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина. Так, згідно Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є зареєстрованою разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , в той час як, заявниця, ОСОБА_1 , є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 . Довідки про проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації матері, або ж акту про фактичне місце проживання ОСОБА_1 за місцем реєстрації чоловіка та дитини матеріали справи не містять.

Згідно приписів пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, роз`яснивши, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.В.Костюкова