справа № 361/6399/24
провадження № 2/619/765/25
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

Справа № 361/6399/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: адвокат Божок Л.В.;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження позов про звільнення від сплати аліментів.

Стислий виклад позиції сторін.

01 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого 30.01.2023 Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/8051/22, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частин всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не меншу ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилався на те, що він перебував з ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30.01.2023 року. Від цього шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час фактично проживає разом ним та вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за однією адресою, що підтверджується відповідними довідками ВПО. Згідно виконавчого листа, виданого 30.01.2023 Мукачівським міськрайонним судом відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Факт сплати аліментів підтверджується довідкою розрахунком боргу по аліментам з Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харковському районі Харьковської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 21.09.2023. Відповідачка ніколи не переймалася як живе їх донька без матері, так як вона давно виїхала в інше місце проживання, а дитина постійно проживає разом ним та перебуває на його повному утриманні. Вінперебуває на пенсії за вислугу років і з його пенсії відраховуються відповідачці аліменти, які вона використовує у власних потребах, а не на користь їхньої доньки, також не приділяє їй уваги та не переймається її життям. Оскільки не вдалося добровільно вирішити питання з відповідачкою щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання доньки, в зв`язку з тим, що донька не проживає з відповідачкою, яка отримує аліменти та використовує на свої власні потреби, він змушений звернутися до суду з метою захисту прав та інтересів їхньої дитини. Отже, враховуючи той факт, що дитина на даний час фактично проживає з ним, а не з відповідачкою, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України є підставою для звільнення його від сплати аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

18 липня 2024 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13 січня 2025 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області справу передано на розгляд до Дергачівського районного суду Харківської області.

18 лютого 2025 року справа надійшла до Дергачівського районного суду Харківської області.

18 лютого 2025 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі № 361/6399/24 визначено суддю Болибока Є.А.

19 лютого 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

24 лютого 2025 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

26 лютого 2025 року постановлено ухвалу про прийняття до розгляду справи, призначено перше судове засідання на 10 год 00 хв 27 березня 2025 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 20 березня 2025 року, але не менше п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 24 березня 2025 року. Запропоновано відповідачу подати до суду в строк до 26 березня 2025 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

27 березня 2025 року судове засідання відкладено на 10 год 00 хв 06 травня 2025 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Божок Л.В. позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З огляду на свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 (справа № 303/8051/22, провадження № 2/303/1230/22) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до виконавчого листа виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 30.01.2023 (справа № 303/8051/22, провадження № 2/303/1230/22) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на розрахунок боргу по аліментах старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харковському районі Харьковської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Праско Сергій Івановича станом на 21.09.2023 має заборгованість по аліментам у розмірі 15 980,40 грн.

Згідно з довідкою від 20.05.2024 № 3250- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана на ім`я: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою від 20.05.2024 № 3250- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою від 08.07.2024 № 3244- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Згідно з довідкою від 08.07.2024 № 3244- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана на ім`я: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі та рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною другою статті 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений статтею 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 7 СК України, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета спору між сторонами, а саме звільнення від сплати аліментів на утримання дитити, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживє дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

У справі № 711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Також вказав, що сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Згідно з постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження №61-3738св22) зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)).

Разом з тим, рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування статті 197 СК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17.

Основний правовий висновок, який міститься в таких постановах, зводиться до того, що лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів.

Проте, практика застосування статті 197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22).

Звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що донька ОСОБА_4 на даний час фактично проживає разом ним та вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за однією адресою, що підтверджується відповідними довідками ВПО та вона знаходиться на повному його утриманні.

У свою чергу відповідач ОСОБА_2 факту перебування доньки разом з позивачем не заперечувала, доказів проживання дитини разом з нею на момент розгляду справи не надала та крім того, позов визнала.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_4 , як внутрішньо переміщені особи.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймаючи до уваги, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 по справі № 303/8051/22.

Разом з тим, відповідачем позов визнано у повному обсязі, про що нею подано відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з квитанцією № від 22.02.2025 на рахунок № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно зі ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору визначено «Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182.

Ураховуючи, що відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна заява, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим, що суд повертає ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605,60 грн, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн грн, а не 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого 30.01.2023 Мукачівським міськрайонним судом, у справі № 303/8051/22, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 605,60 грн, сплаченого за квитанцією № від 22.02.2025 на рахунок № UA 0020599, отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/22030101 МФО банку отримувача 899998, банк отримувача: Казначейство України.

Роз`яснити, що заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до Дергачівського районного суду Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок