ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна,-
В зв`язку з даними обставинами, для захисту своїх порушених прав та інтересів позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
13.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника Фастівської міської ради Скиданенка О.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони.
16.12.2024 від Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника ДВС, прийняти рішення на розсуд суду.
Ухвалою суду від 14.01.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_2 .
13.02.2025 до канцелярії суду відповідач ОСОБА_2 подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує.
11.03.2025 судом постановлена ухвала суду про витребування доказів.
24.03.2025 до суду, з Першої фастівської державної нотаріальної контори надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , спадкову справу не заведено.
15.04.2025 судом постановлена ухвала суду про витребування доказів. На виконання якої, 23.04.2025 з Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області надійшов актовий запис №516 про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), складений 26.08.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 адвокат Кекало В.І. підтримав вимоги позовної заяви, просив задовольнити.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.1997, спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є його син ОСОБА_3 , який успадковує 1/2 частину спадкового майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.10).
Відповідно до Довідки Фастівського БТІ №785 від 30.07.2020 встановлено, що 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , а 1/2 частина будинку зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.12).
Факт родинних відносин, а саме, що батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , мати: ОСОБА_7 , підтверджено його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.13).
31 січня 2002 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16).
А 16 жовтня 2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, та дружина взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_9 » (а.с.17).
Згідно Постанови про стягнення аліментів виданої суддею Васильківського районного суду Київської області 30.04.1998 року з ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_10 , 1997 р.н. (а.с.15).
Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.03.2003, державним виконавцем відділу ДВС Фастівського міського управління юстиції, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на будинок АДРЕСА_1 (а.с.8).
Так, при перевірці відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту реєстраційний номер обтяження 1217013, зареєстровано 03.08.2004 за №1217013 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 14.03.2003, Державна виконавча служба, Фастівська, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис (а.с.9).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду.
Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Враховуючи вищевикладене, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) даного житлового будинку, позивач позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача ОСОБА_1 до суду за наявності арешту накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321,391ЦКУкраїни ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265,354 ЦПК, суд, -
Зняти арешт з будинку по АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови б/н від 14.03.2003, Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, реєстраційний номер обтяження 1217013.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська