Провадження № 2/185/1834/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» через свого представника - Варшавського Костянтина Антоновича звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилається на те, що 22 квітня 2019 року відповідач уклав з первісним кредитором Акціонерним товариством «Ідея Банк» договір кредиту та страхування № Р51.13020.005177127, який є змішаним договором кредиту та договору страхування.

За умовами договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 47 922 грн, позичальник отримує кредит і доручає банку сплатит за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика.

Кредит надається строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 19,50 відсотків річних.

Згідно договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року первісний кредитор відступив право вимоги за зазначеним кредитним договором на користь позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Р51.13020.005177127 від 22 квітня 2019 року, яка станом на дату подачі позову складає 109 733 грн 18 коп, у тому числі:

-заборгованість за основним боргом 43 925 грн 42 коп,

-заборгованість за відсотками 27 085 грн 17 коп,

-заборгованість за іншими процентними платежами 38 722 грн 59 коп.

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надіслані відповідачу за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено.

Тому згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 уклав з первісним кредитором Акціонерним товариством «Ідея Банк» договір кредиту та страхування № Р51.13020.005177127, який є змішаним договором кредиту та договору страхування. За умовами договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 47 922 грн, позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 19,50 відсотків річних. Крім того у паспорті споживчого кредиту передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,65 відсотка щомісячно від початкової суми кредиту. (а.с.8-9)

Видача кредиту ОСОБА_1 у визначеному договором розмірі підтверджується ордером-розпорядженням від 22 квітня 2019 року про видачу кредиту та сплату страхового платежу. (а.с.9)

Згідно частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року первісний кредитор АТ «Ідея Банк» відступив право вимоги до позичальника за зазначеним кредитним договором на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс». (а.с.24-26)

За змістом статей 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До позовної заяви додана довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором Р51.13020.005177127 від 22 квітня 2019 року , надана первісним кредитором АТ «Ідея Банк», згідно якої станом на 25 липня 2023 року загальна заборгованість позичальника складає 109 733 грн 18 коп, у тому числі:

-заборгованість за основним боргом 43 925 грн 42 коп,

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 27 085 грн 17 коп,

-заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 38 722 грн 59 коп. (а.с.11)

Також надана виписка з рахунку ОСОБА_1 за період з 22 квітня 2019 року по 25 липня 2023 року, яка містить інформацію про здійснені операції по рахунку (60 проводок), у тому числі: погашення процентів за користування кредитом, погашення плати за обслуговування кредиту. (а.с.12-13)

Факт укладення кредитного договору Р51.13020.005177127 від 22 квітня 2019 року та наявність заборгованості позичальника за цим договором підтверджується матеріалами справи і нічим не спростовується. За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суду не надано відомостей про погашення відповідачем існуючої заборгованості.

Позивачем додані до позовної заяви докази переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором Р51.13020.005177127 від 22 квітня 2019 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп згідно платіжної інструкції № 134 від 15 листопада 2024 року (а.с.1).

Сума судового збору сплачена у мінімальному розмірі, передбаченому пунктом 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову майнового характеру юридичною особою з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі.

Майнові вимоги позивача підлягають задоволенню, тому належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором Р51.13020.005177127 від 22 квітня 2019 року у загальному розмірі 109 733 (сто дев`ять тисяч сімсот тридцять три) грн 18 коп, у тому числі:

-заборгованість за основним боргом 43 925 (сорок три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 42 коп,

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 27 085 (двадцять сім тисяч вісімдесят п`ять) грн 17 коп,

-заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 38 722 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять дві) грн 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати на сплату судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», 03126 місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва