Номер апеляційного провадження 22-ц/824/9116/2025
Головуючий у суді першої інстанції О.Л. Юзькова
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

09 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., Шкоріна О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Тереховою Дар`єю Юріївною на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року про відмову в поновленні пропущеного процесуального строку та залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави,

установив:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року задоволені позовні вимоги АТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року відмовлено представнику ОСОБА_1 в поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Шевченківськоо районного суду м. Києва від 29.08.2023. Заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року по справі за позовом АТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави залишено без розгляду.

Не погодившись ухвалою суду від 14.11.2024 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Терехову Д.Ю. подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 14 листопада 2024 року. Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, апелянт зазначає, що 21.11.2024 вона звернулась з апеляційною скаргою на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 23.01.2025 у прийнятті апеляційної скарги було відмовлено, а тому звернувшись 06.03.2025 з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024, вважає що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та має бути поновлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Тереховою Д.Ю. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Тереховою Д.Ю., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу строк для подання заяви, в якій необхідно було вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024 протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Окрім того, зобов`язано особу, яка подала апеляційну скаргу надати Київському апеляційному суду документ про сплату судового збору у розмірі 605,80 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Терехова Д.Ю. подала через засоби поштового зв`язку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, щодо сплати судового збору у розмірі 605,80 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024 зазначила, що ухвалою Київського апеляційного суду від 26.08.2024 повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у розмірі 2 882,00 відповідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 02.07.2024, однак ОСОБА_1 судовий збір не отримувався, отже він має знаходитись в державному бюджеті, а тому посив суд зарахувати його як судовий збір сплачений по апеляційній скарзі на ухвалу суду.

З урахуванням доводів, які викладені у заяві про усунення недоліків, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, а саме не сплатив судовий збір.

Із доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що вони місять платіжну інструкцію № 0.0..1 від 02.07.2024 про сплату 2 882,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду від 29.08.2023, тобто сплачений 02.07.2024 судовий збір у розмірі 2 882,00 грн. не стосується апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024. Крім того, даний судовий збір ухвалою Київського апеляційного суду від 26.08.2024 було повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету. Отже, звернувшись з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2024 апелянту необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 605,80 грн., чого ним зроблено не було.

Так, відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що станом на 08.05.2025, особою, яка подала апеляційну скаргу, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 16.04.2025 недоліки не усунуті, а саме не подано документів на підтвердження сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали суду у розмірі 605,80 грн.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Ураховуючи те, що особою, яка подала апеляційну скаргу не подано документів на підтвердження сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали суду від 14.11.2024 у розмірі 605,80 грн, суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 185, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Тереховою Дар`єю Юріївною , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна