Номер провадження: 22-ц/813/1525/25
Справа № 495/9722/14-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року за заявою Товариства з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Товариство з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" звернулось до суду з заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на те, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/9722/14-ц від 04.03.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 139 986,94 доларів США, що еквівалентно 2 100 914,48 грн та судовий збір в розмірі 3654 грн.

24.04.2020 року між Товариством з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого товариство набуло право вимоги, зокрема і щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2020 року у цивільній справі № 495/9722/14-ц, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальність «Консалт Солюшенс».

Заявник зазначив, що 24.04.2020 року при передачі матеріалів кредитної справи № 05/04/2008/840-К/457 та документів претензійно-позовної роботи не передано оригіналів виконавчих листів, що свідчить про їх відсутність у розпорядженні банку.

12.02.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видані виконавчі листи у справі № 495/9722/14-ц

Заявник вказав, що з невідомих причин виконавчі листи по справі № 495/9722/14-ц для ПАТ «КБ Надра» не були виготовлені та направлені після ухвалення рішення, тому був пропущений строк для їх пред`явлення. Наразі заявник позбавлений можливості реалізувати свої права та задовольнити свої вимоги, через те, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання сплинули.

Враховуючи факт невиконання судового рішення, що набрало законної сили, що є неприпустимим, та посилаючись на існування об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення заявника істотних перешкод та труднощів для вчинення необхідних процесуальних дій, вважав, що існують усі підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Товариство з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" просило суд поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів № 495/9722/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» заборгованість за кредитним договором № ОД16/12/2007/840-К/138 від 03.12.2007 року в розмірі 139986,94 доларів США, що, еквівалентно 2100914,48 грн у відношенні ОСОБА_3 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року заяву Товариства з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено

Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів № 495/9722/14-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 139 986,94 доларів США, що еквівалентно 2 100 914,48 грн, та судового збору в розмірі 3 654 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви щодо ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/9722/14-ц від 04.03.2015 року набрало законної сили, виконавчі листи могли бути видані та пред`явлені стягувачем до примусового виконання у строк до 15.03.2016 року. Скаржник зазначає, що заявник заздалегідь ознайомився з матеріалами справи та був обізнаний про відсутність виконавчих листів до моменту придбання активу ПАТ «КБ Надра».

ПАТ «КБ Надра» отримало рішення суду, однак з заявою про видачу виконавчих листів не зверталось, що на думку скаржника свідчить про відсутність відповідного бажання. При цьому, процесуальне та матеріальне правонаступництво не змінює обсягу прав, що існував на момент відступлення. Таким чином, ТОВ «Консалт Солюшенс» придбав у ФГВФО право й надалі погодився з рішенням суду, яке не може виконуватись примусово, бо саме таким було волевиявлення ПАТ КБ «Надра».

Таким чином, ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині зави про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_1

18.10.2024 року через систему «Електронний суд» представником ТОВ «Консалт Солюшенс» адвокатом Теребуха К.І. на адресу суду направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству, а тому підлягає залишенню без задоволення, ухвала суду першої інстанції без змін.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 22.04.2025 року на 15:30 год. ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявив, на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Присутні у судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кобильник Д.О. та представник ТОВ «Консалт Солюшенс» адвокат Теребуха К.І. не заперечували проти розгляду справи за фактичною явкою сторін.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, поважність причин неучасті у судовому засіданні 22.04.2025 року учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників (відповідачів), які відсутні у судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Задовольняючи заяву ТОВ "Консалт Солюшенс" та поновлюючи строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів № 495/9722/14-ц, суд першої інстанції виходив з того, що попередній стягувач ПАТ КБ «Надра» не реалізував свого права щодо своєчасного отримання виконавчих документів, здійснивши відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи втратив матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа, а новий стягувач ТОВ «Консалт Солюшинс», що у законний спосіб набув усіх прав вимоги у кредитних операціях до боржників позбавлений можливості реалізації такого права з незалежних від нього обставин, оскільки на час його заміни від попереднього стягувача не був повідомлений про відсутність виконавчих документів, що виявилось вже після набуття ним відповідного статусу та вчиненні відповідних дій із встановлення такої інформації, виходячи з принципу обов`язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили, суд вбачав причини, на які посилався заявник у своїй заяві щодо пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання поважними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04.03.2015 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/9722/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 139986,94 доларів США, що еквівалентно 2100914,48 грн та судовий збір в розмірі 3654 грн.

У травні 2020 року ТОВ « Консалт Солюшинс» звернулось з заявою про заміну сторони стягувача правонаступником.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2020 року змінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальність «Консалт Солюшенс».

У лютому 2021 року ТОВ «Консалт Солюшнс» звернулось до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

12.02.2021 року представником ТОВ «Консалт Солюшнс» отримано виконавчий лист, що підтверджується підписом на заяві.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як на підставу поважності пропуску строку, заявник посилається на те, що з невідомих причин виконавчі листи по справі № 495/9722/14-ц для ПАТ «КБ Надра» не були виготовлені та направлені після ухвалення рішення, тому був пропущений строк для їх пред`явлення.

Колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчі документи повинні бути пред`явлені до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21).

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року строки визначені у ч. 1 цієї статті встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З урахуванням положень ст. 223, 233, 294 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, та враховуючи, що заочне рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року сторонами не оскаржувалося, воно набрало законної сили 15.03.2015 року.

Отже, виконавчий лист на виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року мав бути виданий та пред`явлений стягувачем до примусового виконання у строк до 15.03.2016 року.

28.05.2015 року ПАТ «Надра» зверталося з заявою до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про видачу копії рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року та виконавчих листів, що підтверджується копією відповідної заяви.

З відповіді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2021 року вбачається, що станом на 01.02.2021 рік в комп`ютерній програмі документообігу суду «Д-3» відсутні дані щодо видачі Білгород-Дністровським міськрайонним судом виконавчих листів по справі № 495/9722/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З викладеного вбачається, що первісний стягувач ПАТ КБ «Надра» звернувся з заявою про видачу виконавчого листа 28.05.2015 року, що свідчить про обізнаність останнього про постановлення вказаного рішення, однак виконавчий лист не отримав, повторно з відповідною заявою до суду починаючи з червня 2015 року і до відступлення товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у квітні 2020 року права вимоги за кредитним договором не звертався, а відтак пропустив річний строк на пред`явлення його до виконання, без поважних причин.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС. Неналежна організація роботи Банку не є підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання ТОВ «Консалт Солюшенс» на неможливість пред`явлення виконавчих листів до виконання у визначений законодавством строк, з огляду на набуття права вимоги лише у 2020 році не спростовує обставин пропуску первісним кредитором строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. У той же час, у порушення вимоги ст. 81 ЦПК України, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску цього строку.

Встановлено, що первісний стягувач за виконавчими листами - ПАТ КБ «Надра» на час відступлення права вимоги 24.04.2020 року новому кредитору - ТОВ «Консалт Солюшенс», вже втратив право на пред`явлення виконавчих документів до виконання і відомостей про переривання перебігу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що станом на час відступлення права вимоги з дня набрання законної сили рішенням суду минуло більше п`яти років.

Доказів поважності причин пропуску ПАТ КБ «Надра», як річного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, так і звернення до суду з заявою про поновлення строку, ні матеріали справи, ні заява ТОВ «Консалт Солюшенс» не містять, тому колегія суддів вважає, що заявником не доведено поважності пропуску первісним стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа № 495/9722/14-ц до примусового виконання.

24 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3№216954_ПВ_188, за умовами якого право вимоги до поручителя за зобов`язаннями передбаченими договором поруки № ОД16/12/2007/840-П/138 від 03.12.2007 року, перейшло до ТОВ «Консалт Солюшенс», як перейшов також весь обсяг прав і обов`язків попереднього кредитора, в тому числі і в частині строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Так, у пункті 10 вказаного Договору зазначено, що також Новий кредитор цим підтверджує, що до моменту укладання цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із Основними договорами та Правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

При цьому, як зазначає ТОВ «Консалт Солюшенс» при укладенні договору відступлення права вимоги та передання правонаступнику матеріалів по договору № GL3№216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року виконавчі документи по кредитній справі № ОД16/12/2007/840-К/138, по якій поручителем є ОСОБА_1 не передавались, що підтверджується актом приймання-передачі оригіналів документів від 24.04.2020 року.

Тобто, при таких обставинах, виходячи з умов п. 10 Договору про відступлення прав вимоги № GL3№216954_ПВ_188, ризики, пов`язані із Основними договорами та Правами вимоги, покладаються на ТОВ «Консалт Солюшенс», як нового кредитора, який самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті Договору гарантій та запевнень (щодо ознайомлення фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів).

Договір відступлення права вимоги укладено у квітні 2020 року, однак обставин у зв`язку з якими ТОВ «Консалт Солюшенс» з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання звернулось лише у липні 2021 року, тобто більше ніж через рік з часу отримання відомостей про відсутність оригіналів виконавчих документів, матеріали справи не містить та під час апеляційного перегляду таких не встановлено.

Стягувач мав безперешкодну можливість реалізувати свої права у межах строку пред`явлення до виконання, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущений без поважних причин з березня 2015 року до березня 2016 року, тобто ще до укладання Договору про відступлення прав вимоги № GL3№216954_ПВ_188 за яким Новий кредитор прийняв на себе усі ризики пов`язані із Основними договорами, а згодом і ТОВ "Консал Солюшенс" втратило права вимоги до ОСОБА_1 , для якого всі зазначені строки вже були пропущені.

У цьому контексті колегія суддів також враховує те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має на меті також забезпечення принципу правової визначеності, оскільки захищає боржника від прострочених вимог стягувача.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону № 1404-VIII) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання з пред`явленням виконавчого листа до виконання, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного щонайменше на п`ять років строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.

Щодо клопотання ТОВ «Консалт Солюшинс» про закриття апеляційного провадження.

03.02.2025 року на електронну пошту Одеського апеляційного суду від ТОВ «Консалт Солюшинс» надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, в якому заявник просив постановити ухвалу, якою закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що скаржник обізнаний про постановлення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області оскаржуваної ухвали від 10.08.2021 року.

Розглядаючи клопотання ТОВ «Консалт Солюшинс» про закриття апеляційного провадження колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.10.2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року. Відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року.

Відкриваючи провадження у справі колегія суддів виходила з того, що 10.08.2021 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області постановив оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга подана до суду 15.05.2024 року через засоби поштового зв`язку, представником ОСОБА_1 адвокатом Кобильником Д.О., що підтверджується відомостями на поштовому конверті.

Тому, апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що копія оскаржуваної ухвали не отримувала, про факт наявності ухвали дізналась 03.05.2024 року, після укладення з адвокатом Кобильником Д.О. договору про надання правової допомоги по цивільній справі № 495/9722/14-ц. Зі змістом оскаржуваної ухвали, скаржник ознайомилася вже з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що у липні 2021 року товариство з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" звернулось до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Розгляд заяви призначений на 10.08.2021 року. Проте в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, в редакції на час розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, вказана заява мала розглядатися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення судом першої інстанції та отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що матеріали цивільної справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та отримання нею копії оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважав за необхідне поновити скаржнику строк на оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року.

Доводи, викладені ТОВ «Консалт Солюшенс» у клопотанні про закриття провадження щодо обізнаності ОСОБА_1 про постановлення оскаржуваної ухвали не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, за встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Консалт Солюшенс" про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання щодо боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Товариства з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженої відповідальністю "Консалт Солюшенс" про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 -відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 08.05.2025 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова