Справа № 203/1919/25
Провадження № 4-с/0203/16/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого-судді - Іваницької І.В.

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

представника скаржника Пашкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г., визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г. від 19.06.2024, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г. з винесення постанови від 19.06.2024 у виконавчому провадженні №59552887 про повернення виконавчого документа стягувачу;

-визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г. від 19.06.2024 у виконавчому провадженні №59552887 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-зобов`язати головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунову Я.Г. звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа від 25.11.2015 №242/3110/15-ц.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що з 16.07.2019 на виконанні у головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г. перебував виконавчий лист №242/3110/15-ц від 25.11.2015 відносно боржника ПрАТ «Брикет». 17.03.2025 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень стягувачу стало відомо, що постановою від 19.06.2024 державним виконавцем виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, на адресу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за період з 19.06.2024 по 17.03.2025 зазначена постанова та оригінал виконавчого документу засобами поштового зв`язку не надходили, тобто, державний виконавець Коршунова Я.Г. без фактичного повернення виконавчого документа стягувачу винесла постанову від 19.06.2024 у виконавчому провадженні №59552887, чим були порушені вимоги ст. ст. 2, 18, 28, 37 Закону України про виконавче провадження» та позбавлено стягувача права на повторне пред`явлення його до виконання відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

23.04.2025 від Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ до суду надійшли заперечення на подану скаргу, в яких відділ державної виконавчої служби просить у задоволенні скарги відмовити.

Подані заперечення обґрунтовані тим, що в діях державного виконавця відсутні порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», а також Інструкції з організації примусового виконання рішень. В межах виконавчого провадження №59552887 державним виконавцем за період з 16.07.2019 по 19.06.2024 вживалися дії щодо розшуку майна боржника, виявлення банківських рахунків та наявних на них коштів для списання, місця отримання доходів боржника, виставлялись автоматичні періодичні запити щодо боржника до обліково реєстраційних установ, які оновлювалися кожні 10-15 днів; накладено арешт на всі банківські рахунки у всіх банківських установах України, на все рухоме і нерухоме майно; виявлені транспортні засоби, належні на праві власності боржнику, оголошено в розшук. 19.06.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) виконавчий документ повернутий стягувачу. 13.07.2024 відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про повернення виконавчого документу від 19.06.2024 направлено рекомендованим поштовим відправленням №479 від 13.07.2024 стягувачу за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Андріївська, буд. 4; повернення листа відправнику здійснено не було.

24.04.2025 від Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до суду надійшли пояснення на заперечення ДВС, в яких банк, зокрема, звернув увагу на те, що під квитанцією №ПН 55 Вугледарський відділ державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ направив банку на виконання блок постанов про арешт коштів фізичних осіб, що підтверджується випискою з журналу реєстрації вхідної кореспонденції банку; інших постанов банк не отримував, про що наявна довідка.

Представниця скаржника у судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Вугледарський відділ державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ участь повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

ПрАТ «Брикет» участь повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду скарги повідомлялася у встановленому законом порядку на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представниці скаржника та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

На виконанні Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження №59552887 з примусового виконання виконавчого листа № 242/3110/15-ц, виданого 17.08.2015 Селидівським міським судом Донецької області про солідарне стягнення з ПрАТ «Брикет» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №13.06-497 від 06.06.2013 та договором поруки №13.06-497/П від 06.06.2013 станом на 13.07.2015 в загальній сумі 14 710 387,68 грн.

Із заяви про примусове виконання рішення ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 21.06.2019 вих. № КНО-61.1.3.1/85 вбачається, що кошти підлягали стягненню з боржника ПрАТ «Брикет».

Виконавче провадження №59552887 відкрито 16 липня 2019 року, про що в матеріалах справи наявна постанова державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коршунович Я.Г.

19.06.2024 постановою державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коршунович Я.Г. виконавчий документ (виконавчий лист №242/3110/15-ц, виданий 17.08.2015) повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи наявні копії супровідного листа від 19.06.2024 та фіскального чеку АТ «Укрпошта» № 479 про направлення зазначеної постанови ПАТ «Перший український міжнародний банк».

ПАТ «Перший український міжнародний банк» заперечує отримання як постанови від 19.06.2024, так і виконавчого листа №242/3110/15-ц, зазначає, що постанова була винесена без фактичного повернення виконавчого листа стягувачу, що вказує на незаконність дій державного виконавця та є підставою для скасування постанови від 19.06.2024, зобов`язання державного виконавця звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилаючись на ненаправлення виконавцем копії постанови від 19.06.2024 про повернення виконавчого документу стягувачу разом із самим виконавчим документом, банк вважає неправомірними дії щодо винесення постанови від 19.06.2024. Водночас, суд звертає увагу, що підставою винесення постанови від 19.06.2024 є застосування виконавцем положень п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» після проведення ряду виконавчих дій. Подана скарга жодним чином не обґрунтована незаконністю застосування виконавцем п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для визнання незаконними дій виконавця з винесення постанови від 19.06.2024 та її скасування відсутні.

Фактично доводи скарги зводяться до того, що, на думку стягувача, виконавчий документ втрачений та саме державний виконавець має звернутися до суду з заявою про його видачу.

Як вже зазначалось, згідно п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа. Таким правом наділений і сам стягувач відповідно до пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

В оскаржуваній постанові від 19.06.2024 державним виконавцем зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 19.06.2027, тому в разі, якщо буде встановлено, що виконавчий документ втрачений, стягувач не позбавлений права звернутися з заявою про видачу його дублікату; підстави для зобов`язання державного виконавця скористатися своїм правом та звернутися з заявою про видачу дублікату виконавчого документу у суду відсутні.

Враховуючи наведене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 258-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г., визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ Коршунової Я.Г. від 19.06.2024, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 02.06.2025.

Суддя І.В. Іваницька