Справа № 465/6344/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/938/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Марко О. Р.,

з участю представника стягувача Мицак І. Р., заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу, боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (далі ТОВ «Львівенергозбут») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу.

19 жовтня 2023 року Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівенергозбут» 4 823 грн 28 коп., а також 268 грн 40 коп. судового збору.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова суду від 21 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 19 жовтня 2023 року по справі № 465/6344/23 задоволено.

Судовий наказ у справі № 465/6344/23, виданий 19 жовтня 2023 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівенергозбут» 4 823 грн 28 коп. та стягнення з боржника на користь стягувача 268 грн 40 коп. судового збору - скасовано.

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання судового наказу, в якій просила допустити поворот виконання судового наказу від 19 жовтня 2023 року шляхом повернення на її користь стягнутих коштів в розмірі 664 грн 30 коп.

Заява мотивована тим, що 19 жовтня 2023 року у справі видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 823 грн 28 коп. та 268 грн 40 коп. судового збору. Судовий наказ було звернуто до примусового виконання. 11 вересня 2024 року Франківським відділом ДВС у м. Львові відкрито виконавче провадження № 76014804. 13 лютого 2025 року під час примусового виконання судового наказу в межах виконавчого провадження ОСОБА_1 сплачено 664 грн 30 коп. на депозитний рахунок Франківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2024 року судовий наказ було скасовано.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу № 465/6344/23 від 19 жовтня 2023 року задоволено.

Допущено поворот виконання судового наказу від 19 жовтня 2023 року у справі № 465/6344/23 шляхом повернення на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 664 грн 30 коп.

Ухвалу суду оскаржило ТОВ «Львівенергозбут», подавши в березні 2025 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року в частині повороту виконання судового наказу від 19 жовтня 2023 року, шляхом стягнення з ТОВ «Львівенергозбут» на користь ОСОБА_1 395 грн 90 коп., а в частині повороту судового наказу про стягнення 268 грн 40 коп., залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в рахунок погашення заборгованості за судовим наказом ТОВ «Львівенергозбут» отримало від органу ДВС лише 268 грн 40 коп., які є сумою сплаченого судового збору за видачу судового наказу. Інші суми, сплачені боржником органу ДВС пішли на погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, відтак не можуть бути повернуті боржнику стягувачем, що підтверджується доказами, доданими до апеляційної скарги, а їх неподання суду першої інстанції обґрунтовано тим, що вирішення питання про поворот виконання судового наказу здійснювалось судом без участі ТОВ «Львівенергозбут».

Відзив на апеляційну скаргу від боржника не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника стягувача, заявниці, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта статті 367 ЦПК України).

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Частиною десятою статті 444 ЦПК України визначено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Аналіз матеріалів свідчить, що після поданням ОСОБА_1 заяви про поворот виконання судового рішення, судом не виготовлялись та не надсилались учасникам справи судові повістки.

За таких обставин, стягувача не було належним чином повідомлено про розгляд заяви судом першої інстанції 05 березня 2025 року.

Оскільки доводи апеляційної скарги щодо обов`язкових підстав для скасування оскарженої ухвали підтвердились, таку необхідно скасувати.

Частиною третьою статті 171 ЦПК України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення є цивільною процесуальною гарантією захисту майнових прав відповідача, яка полягає у поверненні позивачем (стягувачем) відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим рішенням. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що після видачі судового наказу та до його скасування судом, такий був пред`явлений до примусового виконання лише в частині стягнення судового збору, в розмірі 268 грн 40 коп.

Під час його виконання ОСОБА_1 внесла на рахунок органу ДВС грошові кошти в розмірі 664 грн 30 коп., які були розподілені в такій черговості: витрати виконавчого провадження в розмірі 369 грн 00 коп.; вимоги стягувача щодо повернення судового збору в розмірі 268 грн 40 коп.; виконавчий збір в розмірі 26 грн 84 коп.

Також встановлено, що ТОВ «Львівенергозбут» 13 березня 2025 року повернуло ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 206 грн 67 коп., а саме суму сплаченого нею судового збору в розмірі 268 грн 40 коп., з утриманням із цієї суми обов`язкових платежів та зборів. 25 березня 2025 року ОСОБА_1 повернуто стягнутий з неї та оплачений нею виконавчий збір в розмірі 26 грн 84 коп.

Враховуючи наведене колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про поворот виконання на суму 664 грн 30 коп., адже на виконання судового наказу стягувач отримав лише грошові кошти в розмірі 268 грн 40 коп., які складають суму сплаченого ним судового збору, та які підлягають поверненню в порядку повороту виконання у зв`язку із скасуванням судового наказу.

Щодо повернення заявниці грошових коштів в розмірі 395 грн 90 коп., які сплачені нею під час виконання судового наказу на рахунок органу ДВС, та складаються із суми виконавчого збору в розмірі 26 грн 84 коп. та витрат виконавчого провадження в розмірі 369 грн 00 коп., то такі не можуть бути їй повернуті в порядку застосування інституту повороту виконання рішення (наказу), адже вони не отримувались стягувачем, а отримані органом ДВС та державним бюджетом. Проте, такі кошти можуть бути повернуті заявниці в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення питання щодо повороту виконання судового рішення знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, прийняти нове судове рішення про часткове задоволення заяви про поворот виконання судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року скасувати, прийняти нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу задовольнити частково.

В порядку повороту виконання судового наказу, виданого Франківським районним судом м. Львова від 19 жовтня 2023 року стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на користь ОСОБА_1 268 грн 40 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич