Провадження № 2/522/1358/25
12 травня 2025 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 9 863,98 грн,
06.11.2024 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 9 863,98 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.04.2023 між ПрАТ «СК «ВУСО» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214093908, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання сплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу Mercedes-Benz 313 CDI д.н.з. НОМЕР_1 .
02.01.2024 близько 10 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 313 CDI д.н.з. НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. Пішонівська, 24/2, став учасником ДТП, після чого залишив місце ДТП.
В результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Avalon» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується постановами Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2024 у справі № 522/1048/24 (3/522/1008/24) та 522/1048/24 (3/522/1021/24). Згідно вищезазначених постанов, відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 313 CDI д.н.з. НОМЕР_1 м. Одесі по вул. Пішонівська, 24/2, перед початком руху, не переконався у належному технічному стані автомобіля, почав рух із відчиненими (задніми) дверима кузову, внаслідок чого відбулось зіткнення із припаркованим автомобілем «Toyota Avalon» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . Відповідач став учасником ДТП, після чого залишив місце ДТП.
В подальшому ПрАТ «СК «ВУСО» страховику транспортного засобу «Toyota Avalon» д.н.з. НОМЕР_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 863,98 грн на підставі страхового акту від 15.04.2024 № 2340806-1.
29.07.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214093908 від 12.04.2023.
Посилаючись на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог статті 33, підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача, як нового кредитора виникло право зворотної вимоги до відповідача на підставі статей 1166, 1187,1191 ЦК України, ФОП ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 9 863,98 грн майнової шкоди.
Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Судом встановлено, що 12.04.2023 між ПрАТ «СК «ВУСО» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214093908.
У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки Mercedes-Benz 313 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
02.01.2024 близько 10 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 313 CDI д.н.з. НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. Пішонівська, 24/2, став учасником ДТП, після чого залишив місце ДТП.
Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2024 у справі № 522/1048/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Також відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 у справі № 522/1048/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 29.07.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» і ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 29/07/2024, за умовами якого останній набув право вимоги на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214093908 від 12.04.2023.
30.07.2024 ФОП ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 акт (вимогу) № 2007572-1 про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 9 863,98 грн не пізніше 30 днів з дня отримання претензії, проте дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про набуття позивачем права регресної вимоги до відповідача, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів тапроведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивач просить суд відшкодувати йому витрати на професійну правову допомогу у сумі 12 793,30 грн.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться: 1) договір № 88 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024, укладений між адвокатом Трикозом Д.Є. та ФОП ОСОБА_1 ; 2) додаткова угода № 1 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024, відповідно до якої адвокатом виконано: 1. Вивчення матеріалів страхової (регресної справи), формування правової позиції 1 059,80 грн; 2. Підготовка та відправка адвокатських запитів до ГУНП в Одеській області, Приморського районного суду м. Одеси, МТСБУ 1 059,80 грн; 3. Підготовка позовної заяви про відшкодування шкоди в порядку регресу спричиненої ОСОБА_2 до Приморського районного суду м. Одеси - 6 056,00 грн; 4 Підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову про відшкодування шкоди в порядку регресу спричиненої ОСОБА_2 1 059,80 грн; 5 підготовка заяви, клопотання до Приморського районного суду м. Одеси (в межах провадження у справі) 529,90 грн; 6- Представництво інтересів позивача у Приморському районному суді м. Одеси стосовно позову про відшкодування шкоди в порядку регресу спричиненої ОСОБА_2 3 028,00 грн.; 3) квитанція до прибуткового касового ордера від 18.10.2024 про прийняття адвокатом Трикоз Д.Є. від ФОП « ОСОБА_1 » 12 793,30 грн відповідно до договору № 88 про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024; 4) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 5) Ордер серія АІ № 1723507.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за деліктним зобов`язанням; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір розглядався судом без виклику сторін та є для кваліфікованого юриста незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати на виготовлення адміністративних матеріалів у сумі 54,50 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 9 863,98 грн задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 9 863,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) 1 211,20 грн витрат по сплаті судового збору, 54,50 грн витрат на виготовлення адміністративних матеріалів та 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.
В іншій частині відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Суддя І.А. Павлик