Провадження 2/127/6078/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судових засідань Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.12.2021 року між ОСОБА_1 в якості покупця та ОСОБА_2 в якості продавця, за ціною 30 000 доларів США та просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали суду від 10.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, залишено без руху та надано позивачу п`яти денний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання позивачем даної ухвали суду.

18.02.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, ознайомившись з матеріалами якої суд дійшов висновку, що вимоги ухвали суду від 10.12.2024 року виконано в строк, наданий судом.

Представником позивача подано до суду примірник позовної заяви з додатками з перекладом на російську мову, у тому числі з перекладом документів, вказаних у додатках з української мови на російською мовою, для направлення відповідачу державі російська федерація.

19.02.2025 на підставі ухвали прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження та призначено підготовче засідання.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника позовні вимоги підтримує та просить суд провести заочний розгляд справи.

Судом береться до уваги наступне.

Наразі, суд зазначає, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство у судах загальної юрисдикції здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення цивільного судочинства у відповідності до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Наразі, суд зауважує, що забезпечення дотримання означених принципів цивільного судочинства здійснюється судом насамперед шляхом належного повідомлення учасників справи про їх розгляд.

До повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт постанову Верховної Ради України від 19.12.1992 №2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності", шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.

У зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", за зверненням Міністерства юстиції України, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України від 21.03.2022 №25814/12.1.1/32-22 "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану", з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, за повідомленням Акціонерного товариства "Укрпошта", розміщеним 25.02.2022 на своєму офіційному сайті, припинено поштове співробітництво з поштою Росії, посилки та перекази в цю країну не приймаються.

Міністерство юстиції України листом від 06.10.2022 №91935//12.1.1 "Щодо вручення судових документів резидентам Російської Федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року" повідомило, що за інформацією МЗС України (лист від 03.10.2022 № 71/14-500-77469) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Російської Федерації та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади Російської Федерації за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Відтак, передача будь-яких документів компетентним органам Російської Федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України від 31.10.2022 №100817/98748-22-22/12.1.3).

Відповідно до ч.1 ст.79 Закону України Про міжнародне приватне право пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Закон України Про міжнародне приватне право встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави, за відсутності згоди компетентних органів цієї держави, на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема, в якості відповідача.

Європейська конвенція про імунітет держав (ETS №74) 1972 року (ст.11) та Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (ст.12) передбачають, що договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території суду.

Отримати згоду компетентних органів відповідача на залучення до участі у справі за цим позовом в якості відповідача є неможливим, оскільки у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю, 24 лютого 2022 року Міністерство закордонних справ України заявило про розрив дипломатичних відносин з Росією відповідно до ст.2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. У зв`язку з чим, функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Росії та діяльність дипломатичних установ Російської Федерації на території України зупинена.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

При цьому, Верховний суд, формулюючи вказаний правовий висновок, виходив, крім іншого з того, що:

-вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави України, що закріплено у Статуті ООН;

-національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом генерального делікту, а відтак Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, як країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у справах про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії, своїм судовим імунітетом.

Таким чином, суд не має можливості для направлення судових рішень ані безпосередньо на адресу відповідача, ані шляхом направлення доручення, ані іншими дипломатичними каналами.

З метою дотримання основних засад цивільного судочинства, суд вбачає за необхідне вжити всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом публікації оголошення про дату, час і місце проведення підготовчого засідання на офіційній веб-сторінці Вінницького міського суду Вінницької області зобов`язання позивача направити примірник ухвали суду, позовної заяви та їх перекладу на російську мову на наявну в мережі Інтернет електронну адресу Міністерства юстиції російської федерації та на поштову адресу посольства рф в Словацькій Республіці, а також посольства рф в Республіки Молдови.

Як вже зазначалось судом, передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива.

У зв`язку з наведеним, суд вбачає за доцільне зобов`язати позивача здійснити переклад даної ухвали, ухвали про відкриття провадження у справі та направити копії такого перекладу ухвал та позовної заяви в Посольство російської федерації в Словацькій Республіці, а також Посольства російської федерації в Республіці Молдова, докази чого надати суду.

Керуючись ст. 2, 187, 274 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Повідомити учасників судового процесу про відкладення підготовчого засідання у справі на 11.06.2025 о 10:00 год.

Викликати для участі у засіданні представників учасників справи.

Засідання відбудеться в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, зал судових засідань № 37.

Зобов`язати позивача здійснити переклад даної ухвали, ухвали про відкриття провадження у справі та направити копії такого перекладу ухвал та позовної заяви в Посольство російської федерації в Словацькій Республіці (вул. Годрова 4, м. Братислава, Словацька Республіка), а також посольства російської федерації в Республіці Молдова (бульвар Штефан чел Маре, 153, MD-2004, Кишинів, Молдова), докази чого надати суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: