ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1337/25 Справа № 229/7009/24 Суддя у 1-й інстанції - Феняк О. Р. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №229/7009/24 за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальна послуги,

за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»,

на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року,

встановив:

У жовтні 2024 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго" (далі по тексту ОКП «Донецьктеплокомуненерго») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року у видачі судового наказу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОКП «Донецьктеплокомуненерго», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подано заяву про видачу судового наказу до власників квартири, по якій утворився борг. У якості доказу до заяви про видачу судового наказу було долучено витяг «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до якого обидва боржника є власниками квартири.

Посилається, що власник квартири повинен сплачувати послуги щодо оплати житлово-комунальних послуг не зважаючи на те, зареєстрований він у квартирі чи ні, мешкає він у цій квартирі чи ні. Саме факт того, що фізична особа є власником квартири, є підставою для стягнення з неї боргу за житлово-комунальні послуги. На підставі викладеного, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, оскільки непроживання відповідача (боржника) у квартирі, яка належить йому на праві власності не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Зауважує на тому, що при поданні ним заяви про видачу судового наказу на власника квартири, який навіть не прописаний (не зареєстрований) у цій квартирі, апелянт не очікує отримати від суду відмову у видачі судового наказу через те, що боржник не прописаний /не зареєстрований. Апелянт подає заяву на власника квартири, тому вважає що спір відсутній.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» залишити без задоволення, посилаючись на те, що заявлена ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вимога в порядку наказного провадження є незаконною оскільки наявний спір щодо заборгованості, що за приписами чинного законодавства є підставою відмовою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу і такого роду вимоги можуть бути вирішені лише у позовному провадженні.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2024 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію в сумі 10 021,86 гривень за період з 01.10.2021 року по 31.08.2024 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 893,57 гривень за період від 01.10.2021 року по 31.08.2024 року, інфляційні втрати в сумі 49,99 гривень та 3% річних в сумі 9,22 гривень за період з 01.10.2021 року по 24.02.2022 року та витрати на оплату судового збору 242,24 гривень.

Встановивши, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника ОСОБА_2 , суд першої інстанції, відповідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України, оскаржуваною ухвалою відмовив заявнику у видачі судового наказу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно листа начальника Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання осіб №0116/8831 від 17.10.2024 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних реєстру Дружківської громади не зареєстровано.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України є обґрунтованим та відповідає нормам процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

У зв`язку із чим апеляційна скарга ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Повне судове рішення складено 09 травня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста