Справа № 462/3523/24
УХВАЛА

09 травня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Леся Ігоря Олександровича про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року у справі №462/3523/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,

встановив:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лесь І.О. 06.05.2025 року звернувся до Залізничного районного суду м.Львова із заявою, в якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення цього суду від 19.12.2024 року у справі №462/3523/24, скасувати вказане заочне рішення та призначити справу №462/3523/24 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначає, що про заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19.12.2024 року відповідач дізналася лише 22.04.2025 року, коли державний виконавець прийшов до неї виконувати дане рішення. Враховуючи що, відповідач не була повідомлена належним чином про розгляд даної справи просить поновити зазначений строк.

Дослідивши заяву з додатками та матеріали цивільної справи №462/3523/24, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №462/3523/24, заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19.12.2024 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом її виселення з даного житла без надання іншого жилого приміщення; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору. (а.с.127-129).

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення не підлягатиме скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Представник відповідача у своєму клопотанні в обґрунтування причин поважності пропуску відповідачем процесуального строку, визначеного ст.284 ЦПК України, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не знала про існування та зміст вказаного рішення, а лише 22.04.2025 року від державного виконавця дізналася про заочне рішення цього суду від 19.12.2024 року.

Із матеріалів цивільної справи №462/3523/24 вбачається, що копію вказаного заочного рішення відповідач ОСОБА_1 отримала 25.01.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи (а.с.135), а представнику позивача 25.12.2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в його електронний кабінет (а.с.131).

Таким чином, з 25.12.2024 року стороні відповідача було достовірно відомо про існування заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19.12.2024 року.

Однак, із заявою про скасування заочного рішення суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лесь І.О. звернувся лише 06.05.2025 року, тобто більше ніж через чотири місяці, а відтак подання представником відповідача заяви відбулось з пропуском двадцятиденного процесуального строку, визначеного ч.3 ст.284 ЦПК України.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені ч.2 ст.284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених ч.3,4 ст.284 ЦПК України, вважаю за необхідне заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Леся І.О. про перегляд заочного рішення суду залишити без розгляду.

Керуючись ст.126, 127, 258-261, 268, 284, 352-354 ЦПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Леся Ігоря Олександровича про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Леся Ігоря Олександровича про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року у справі №462/3523/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний