СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/333/25
Провадження №2/547/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі за 2024 рік, пені, моральної шкоди,

представник позивача ОСОБА_1 адвокат П.В.Горбенко,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат П.В.Горбенко звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом в електронній формі до відповідача ТОВ "ДВК Агро" про стягнення з останнього на користь позивача 18755,69 грн, з яких: 8700,00 грн не сплачена за 2024 рік орендна плата, 75,69 грн пеня за період 01.01.2025 28.03.2025 за 87 днів, 10000,00 грн моральна шкода з підстави несвоєчасної сплати орендної плати за договором оренди землі б/н від 28.10.2020 щодо належної позивачеві на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :00:002:01123, площею 2 га.

В обґрунтування позову зазначає, що 2-ма рішеннями Семенівського районного суду Полтавської області встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків за вказаним договором оренди землі, стягнуто оренду плату, інфляційні втрати, пеню за 2022 і за 2023 роки, розірвано договір оренди землі. Відповідач продовжує не сплачувати позивачеві орендну плату за 2024 рік. На звернення позивача щодо не сплати відповідач не реагує.

Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк скласти і подати відзив на позов.

31.03.2025 і 09.04.2025 відповідач копію ухвали суду, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав у свій електронний кабінет і на свою електронну пошту, що є їх належним врученням відповідачеві.

14.04.2025 суд отримав пояснення відповідача про здійснення ним виплат за договором, які перевищують суму орендної плати за 2024 рік, що вважає підставою для відмови у задоволенні позову. Вказує, що договірна сума щорічної орендної плати складає 8700,00 грн, а з урахуванням 18,00 % податку на доходи фізичних осіб у сумі 1566,00 грн і 5,0 % військового збору у сумі 435,00 грн, позивач мав би отримати на його рахунок 6699,00 грн орендної плати за 2024 рік. 02.04.2025 відповідач сплатив до оподаткування позивачеві орендну плату у сумі 10500,00 грн, що значно перевищує договірний розмір орендної плати. За вирахуванням 1890,00 грн податку на доходи фізичних осіб і 525,00 грн військового збору із суми 10500,00 грн відповідач перерахував на рахунок позивача 8085,00 грн. За 2022 і за 2023 роки відповідач нарахував і сплатив позивачеві по 10000,00 грн орендної плати за кожен рік, що на 1300,00 грн перевищує її договірний розмір. Протермінована сплата орендної плати за 2024 рік тривалістю 87 днів із договірного розміру орендної плати 8700,00 грн зумовлює нарахування пені 58,29 грн, яка за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб і військового збору складає 44,89 грн.

Станом на дату ухвалення рішення суд не отримував будь-яких нових заяв, клопотань тощо від сторін, зокрема й від позивача чий ого представника щодо отриманих позивачем сум від відповідача.

Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), пояснення відповідача, вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 229154892 від 22.10.2020 позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2 га на території Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:0123.

Згідно договору оренди землі б/н від 28.10.2020 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 15 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8700,00 грн за рік; орендна плата сплачується за мінусом податку на доходи фізичних осіб та військового збору; орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року; у разі несвоєчасної сплати орендної плати у визначені строки справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 12.06.2024 стягнуто з відповідача на користь позивача 8700,00 грн не сплаченої за 2022 рік орендної плати, 8700,00 грн не сплаченої за 2023 рік орендної плати, 442,29 грн інфляційних втрат, 0,96 грн пені за договором оренди землі б/н від 28.10.2020, а всього 17843,24 грн.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 16.09.2024 розірвано укладений між сторонами на 15 років договір оренди землі б/н від 28.10.2020 щодо оренди земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :00:002:0123. Рішення набрало законної сили 17.10.2024.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 411802391 від 06.02.2025 державну реєстрацію розірвання договору оренди землі здійснено 30.01.2025 за заявою позивача від 30.01.2025 на підставі рішення суду від 16.09.2024.

У позивача не було перешкод ініціювати державну реєстрацію розірвання договору оренди землі після 17.10.2024. Він це здійснив 30.01.2025.

Отже між сторонами укладено, а пізніше у судовому порядку розірвано договір оренди землі.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Орендна плата справляється у грошовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду землі").

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі").

У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст. 36 Закону України "Про оренду землі").

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 Цивільного кодексу України далі ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК).

Щодо орендної плати за 2022, 2023 і за 2024 роки

Позивач не інформує суд про отримання будь-яких платежів від відповідача за 2022, 2023 чи 2024 роки, а відповідач стверджує протилежне.

Відтак суд, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК з власної ініціативи встановлює відомсоті щодо виконавчого провадження ВП № 75614671, на яке вказує рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16.09.2024 яким стягнуто орендну плату і штрафні санкції за 2022 і за 2023 роки.

Так, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) ВП 75614671 відкрито 24.07.2024; стягувач і боржник сторони у цій справі; Орган ДВС Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; виконавче провадження завершене.

Отже заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12.06.2024 , яким стягнуто з відповідача на користь позивача 8700,00 грн не сплаченої за 2022 рік орендної плати, 8700,00 грн не сплаченої за 2023 рік орендної плати, 442,29 грн інфляційних втрат, 0,96 грн пені за договором оренди землі б/н від 28.10.2020, а всього 17843,24 грн виконано.

Ні позивач, ні його представник не інформували суд про отримання цих коштів хоча мали б це зробити з огляду на процесуальний обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; не приховувати докази (ч. 2 ст. 43 ЦПК).

За умовами договору оренди землі 8700,00 грн щорічної орендної плати має бути сплачено за 2024 рік не пізніше 31.12.2024. А з урахуванням 18,00 % податку на доходи фізичних осіб у сумі 1566,00 грн і 5,0 % військового збору у сумі 435,00 грн, позивач мав би отримати на свій рахунок 6699,00 грн (8700,00 1566,00 435,00) не пізніше 31.12.2024.

Платіжною інструкцією АТ Акордбанк № 92 від 03.04.2025 підтверджено сплату відповідачем позивачеві 8085,00 грн за оренду землі у 2024 році, що на 1351,00 грн більше договірного розміру орендної плати з урахуванням утриманих з неї податків (8050,00 6699,00) хоча і з простроченням упродовж 31.12.2024 03.04.2025 на 94 дні.

Ні позивач, ні його представник знову не інформували суд про отримання цього грошового переказу, хоча мали б це зробити з огляду на процесуальний обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; не приховувати докази (ч. 2 ст. 43 ЦПК).

Тому суд відмовляє у стягненні заборгованості з орендної плати.

Платіжними інструкціями АТ Акордбанк № 83 від 03.04.2025 і № 84 від 03.04.2025 підтверджено сплату відповідачем податку на доходи фізичних осіб і військового збору із вказаної виплати.

Вказана позивачем за період 31.12.2024 28.03.2025 за 87 днів пеня 75,69 грн є меншою здійсненої позивачем 03.04.2025 переплати на суму 1351,00 грн.

Тому суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення 75,69 грн пені за затримку сплати орендної плати за 2024 рік на 87 днів.

Щодо моральної шкоди

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК).

Вказана підстава стягнення моральної шкоди перебуває у підрозділі 2 "Недоговірні зобов`язання" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК).

Наразі у справі встановлено 3 щорічних прострочення відповідачем сплати орендної плати позивачеві. Рішення суду щодо заборгованих за 2022 і за 2023 рік платежів виконано. Заборгована за 2024 рік орендна плата сплачена відповідачем із перебільшенням її договірного розміру на 3-й день після ініціювання позову у цій справі.

Відтак суд частково задовольняє позов у частині стягнення 1000,00 грн моральної шкоди. Достатні правові підстави для її стягнення у сумі 10000,00 грн відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_1 від 01.02.2002.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору.

Отже позивач звільнений від сплати судового збору.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги майнового характеру на суму 18775,69 грн, від сплати якої звільнено позивача, складає 968,96 грн ((1,0 % 18775,69 ? 3028,00 0,4) 0,8)).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК).

Відтак, з урахуванням часткового задоволення позову, суд стягує 51,61 грн судового збору з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (968,96 ? 18775,69 1000,00), а різницю 917,35 грн (968,96 51,61) компенсовує за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 141, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272-274, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" на користь ОСОБА_1 1000,00 грн моральної шкоди, відмовивши у стягненні 10000,00 грн моральної шкоди.

У задоволенні позову у частині стягнення 8700,00 грн не сплаченої орендної плати за 2024 рік і 75,69 грн пені за затримку сплати орендної плати за 2024 рік за період 31.12.2024 28.03.2025 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" 51,61 грн судового збору на користь держави.

Компенсувати за рахунок держави 917,35 грн судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (місцезнаходження: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, Семенівська ТГ, с. Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, 31; ідентифікаційний код 41256598).

Повне рішення складене 12.05.2025.

Суддя В.Ф.Харченко