Провадження № 2/643/866/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025

12 травня 2025 року м. Харків Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Шевченко В. звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 142 062,12 грн, а також суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються позивачем. Відповідачі будучи зобов`язаними своєчасно здійснювати оплату за отриманні послуги, припинили виконувати взяті на себе зобов`язання та не погашають заборгованість добровільно. У відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 утворилася заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 142 062,12 грн, з яких: 115 124,40 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2012 по 30.09.2024; 823,20 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 18 297,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2012 по 30.09.2024; 477,12 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 345,04 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 112,21 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 5 006,11 грн інфляційні втрати; 1 876,55 грн 3% річних. Зазначену суму заборгованості представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача, а також суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Линник І.М. подала до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог та засотувати позовну давність, яка є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 заперечує позовні вимоги та вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що сума відшкодування, зазначена в позовній заяві є необґрунтованою, оскільки позивач звернувся до суду з порушенням строків позовної давності. Позивач не довів правильність нарахування платежів, без урахування того, що відповідач ОСОБА_2 був знятий з реєстрації та не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 20.04.2010. Також зазначає, що у зазначеному будинку через обстріли та значні пошкодження будинку в період з 03.03.2022 по 20.10.2022 послуги з теплопостачання та послуги з постачання гарячої води взагалі були відсутні. Зазначене підтверджується довідками, виданими ОСББ № 289 «Ріца» від 18.12.2024. Крім того, відповідачі у зв`язку зі збройною агресією рф, підвищену небезпеку, були вимушені виїхати до м. Хмельницького, де і перебували до 08.10.2024. Таким чином, відповідачі в період з 03.03.2022 по 08.10.2024 не користувалися послугами з постачання гарячої води. Отже, суми заборгованості, зазначені позивачем, є необґрунтованими.

У свою чергу, представником позивача КП «Харківські теплові мережі» - Вінницьким М.В. до суду подано додаткові письмові пояснення та відомість нарахувань та оплати за послуги теплопостачання з урахуванням строку позовної давності. Зі змісту письмових пояснень вбачається, що позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду із позовною заявою, якою просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2012 по 30.09.2024. До суду з боку позивачки надійшла заява про застосування строку позовної давності, а також зазначено, що за період з 03.03.2022 по 20.10.2022 послуга з теплопостачання не надавалася. Сама по собі заява про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачем порушеного права позивача, тобто наявність заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 встановлений карантин на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався включно до 30.06.2023. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Далі, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. Згідно із Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11.03.2017 закінчувався 11.03.2020, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, також строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в силу приписів пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії воєнного стану то період заборгованості з 12.03.2017 по 30.09.2024 не виходить за строки позовної давності. У разі застосування судом строку позовної давності, заборгованість відповідачів за послуги з постачання теплової енергії в межах строку позовної давності за період з 01.04.2017 по 30.09.2024 складатиме 85 191,45 грн, а за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024 складатиме 18 291,49 грн. Заборгованість по абонентські платі, за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем 3% річних, інфляційні незмінна. Відповідно до відомості нарахувань та оплат, яку надано в додатках до позовної заяви, нарахування за послугу теплопостачання з березня 2022 року по жовтень 2022 року не проводилися. Також представник позивача зазначає, що відповідачкою надано до суду довідки, завірені головою ОСББ «Ріца» про те що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01.03.2020 по 08.10.2022 були відсутні, а також що ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Однак зазначене не відповідає дійсності оскільки, відповідно до довідки зареєстрованих у житловому приміщені осіб, сформованої 18.10.2024, з Реєстру територіальної громади м. Харкова (доданої в додатках до позовної заяви), зазначено, що у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано 4 особи, у тому числі й ОСОБА_2 , а нарахування за послугу гарячого водопостачання позивачем проводилося лише на 3 особи. Також представник позивача зазначає, що відповідачі з 2012 року, в порушення законодавства України, не зверталися до позивача та не надавали відомості про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі з метою подальшого внесення змін до Договору.

З боку відповідачів та представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Линник І.М. заперечення на додаткові пояснення представника позивача та надані ним оновлені розрахунки заборгованості, до суду не надходили.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, відзив на позовну заяву та додаткові пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. (а.с.9,12).

Позивач КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Постачання теплової енергії відповідачам підтверджується актами про включення опалення та відключення опалення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Із 01 грудня 2021 року на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрав чинності індивідуальні договори про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет 31 жовтня 2021 року.

Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Пунктом 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі «Правила») визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Пунктом 34 зазначених вище Правил встановлено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до положень п. 36 зазначених вище Правил, споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Положеннями п. 37 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих позивачем послуг.

Відповідачі будучи зобов`язаними своєчасно здійснювали оплату за отриманні послуги, припинили виконувати взяті на себе зобов`язання та не погашають заборгованість добровільно.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили.

У зв`язку із порушенням відповідачами своїх зобов`язань, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги складає: 142 062,12 грн, з яких: 115 124,40 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2012 по 30.09.2024; 823,20 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 18 297,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2012 по 30.09.2024; 477,12 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 345,04 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 112,21 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 5 006,11 грн інфляційні втрати; 1 876,55 грн 3% річних.

Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком заборгованості. (а.с.4-8).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Линник І.М. пунктом 2 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Частинами четвертою, п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За загальним правилом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Строк карантину неодноразово продовжувався.

Так, постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 9 грудня 2020 року № 1236, № 104 від 17.02.2021 року, № 405 від 21.04.2021 року, № 611 від 16.06.2021 року, № 855 від 11.08.2021 року, № 981 від 22.09.2021 року, № 1336 від 15.12.2021 року, № 229 від 23.02.2022 року, № 630 від 27.05.2022 року, № 928 від 19.08.2022 року, № 1423 від 23.12.2022 року, № 383 від 25.04.2023 року (із змінами і доповненнями), карантин продовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.»

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, також строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в силу приписів пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії воєнного стану, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2024 року не виходить за строки позовної давності.

Відтак, заборгованість відповідачів за послуги з постачання теплової енергії у межах строку позовної давності за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2024 року складає 85 191,45 грн, а за послугу з постачання гарячої води за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2024 року складає 18 297,49 грн.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки пред`явлені поза межами строку позовної давності.

Що стосується сум заборгованості по абонентські платі за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем, 3% річних та інфляційних втрат, то вони залишаються незмінними.

Разом із цим, суд не приймає доводи представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Линник І.М., зазначені останньою у відзиві на позовну заяву щодо зняття з місця реєстрації ще з 20.04.2010 за адресою: АДРЕСА_2 одного з відповідачів, а саме ОСОБА_2 , а також щодо необґрунтованого нарахування позивачем сум за надані послуги з розрахунку на три особи, з огляду на таке.

Разом із позовною заявою, додатком до неї, з боку позивача додано Довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 18.10.2024, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Крім того, відповідно до отриманої у відповідь на запит суду Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 06.11.2024, за вказаною вище адресою дійсно зареєстровані такі особи як: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , тобто не три особи, як зазначає представник відповідачки, а навіть чотири особи.

Отже, за адресою виникнення заборгованості: АДРЕСА_2 , зареєстровані всі відповідачі по справі. Відомостей стосовно зняття з місця реєстрації будь-кого з відповідачів із Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб не вбачається.

Інші доводи представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Линник І.М. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими по справі доказами.

Отже, з урахуванням того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість в сумі 112 129,17 грн, з яких: 85 191,45 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 823,20 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 18 297,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 477,12 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 345,04 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 112,21 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 5 006,11 грн інфляційні втрати; 1 876,55 грн 3% річних.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 112 129,17 грн.

Таким чином, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню.

Далі, згідно із статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до платіжної інструкції № 14923 від 08.10.2024 при пред`явленні позовної заяви до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (а.с.1).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 78,93 %, то витрати зі сплати судового збору становлять в сумі 2 390,00 грн (3 028,00 грн (сума сплаченого судового збору) х 78,93 / 100) та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись: ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 276 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , заборгованість за послуги теплопостачання на загальну суму 112 129 (сто дванадцять тисяч сто двадцять дев`ять) гривень 17 копійок, з яких: 85 191,45 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 823,20 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 18 297,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 477,12 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 345,04 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 112,21 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.12.2023 по 30.09.2024; 5 006,11 грн інфляційні втрати; 1 876,55 грн 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , судовий збір в сумі 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 копійок в рівних частках по 796 гривень 67 копійок з кожного.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова