Справа № 489/8773/24
Номер провадження 2/489/687/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України (далі позивач або МТСБУ) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про відшкодування шкодив порядку регресу

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06.04.2023 року в м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Daewoo Nexia» р/н НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано Відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач здійснив розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 50 137,97 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 51 687,97 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо- транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача всю завдану шкоду. З цих підстав просив суд стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 51 687,97 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу за відсутності їх представника та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, надав суду відзив, в яком вказав, що позивач обґрунтовує свої вимоги експертним висновком, складеним ФОП ОСОБА_3 . Однак аналіз наданого звіту про оцінку вартості пошкоджень транспортного засобу Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_2 , виявив наступні недоліки: на момент складання звіту ОСОБА_3 не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, оскільки дія його сертифіката № 82/20 закінчилася 07.02.2023 року та він був прострочений. Оцінка збитків є недійсною, оскільки проведена особою без чинного сертифіката; висновок оцінювача містить завищену вартість відновлювального ремонту, що не відповідає середньоринковим цінам на запчастини та роботи; у матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт, чеки чи квитанції, які б підтверджували реальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Оскільки позивач не надав жодних документів, що підтверджують проведення ремонту автомобіля потерпілого, його вимоги є необґрунтованими. Окрім того, відповідач не був залучений до процесу оцінки збитків, що є порушенням його прав та принципу змагальності сторін у судовому процесі. З урахуванням цього, Звіт № 43-23 (який розпочато 17.04.2023 та завершено 09.05.2023) не можна вважати належним доказом у справі. Позивач посилається на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Водночас, адміністративне провадження не встановлює цивільно-правову відповідальність та розмір шкоди. Позивач не надав Відповідачу можливості ознайомитися з матеріалами оцінки до подання позову. Жодних доказів направлення претензії відповідачу позивач не надав.

Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій вказав, що кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, що підтверджує достатній професійний рівень підготовки оцінювача для здійснення професійної оціночної діяльності та надає право фізичній особі на здійснення професійної оціночної діяльності. Строк дії кваліфікаційного свідоцтва становить два роки з дати його видачі. ОСОБА_3 (оцінювачем) разом із Кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача до звіту було додано Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 29 липня 2021 року, яке надає йому право здійснювати оцінку колісних транспортних засобів. Таким чином, станом на момент завершення проведення оцінки (09.05.2023 р.) у оцінювача ОСОБА_3 було наявне свідоцтво про підтвердження підвищення кваліфікації оцінювача, що вказує про наявність на момент оцінки дійсного кваліфікаційного свідоцтва оцінювача. Розмір завданої Відповідачем шкоди було оцінено сертифікованим оцінювачем, на підставі звіту якого і була здійснена регламентна виплата, у розмірі, необхідному для відновлення транспортного засобу в той стан, в якому він перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди. Щодо вказівки Відповідача на завищену вартість відновлювального ремонту та невідповідність визначеної вартості запчастин середньо ринковим цінам, то це є лише припущеннями Відповідача, які не підтверджуються жодними доказами. Вина водія, згідно абз. 2 ст. 2 Постанови є доведеною.

У випадку наявності у Відповідача сумнівів щодо правдивості висновків, зроблених оцінювачем, який був обраний Позивачем, то Відповідач має право призначити проведення власної судової експертизи та трасологічного дослідження, для обґрунтування своїх припущень. Ні даний Закон, ні будь- який інший нормативно-правовий акт не покладає на Моторно (транспортне) страхове бюро України жодних обов`язків щодо проведення досудового врегулювання спору.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 у справі №489/1760/23 (провадження №3/489/955/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. в дохід держави. Судом встановлено, що 06.04.2023, 06.04.2023 о 17:20 год. в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia з державним номерним знаком НОМЕР_1 по просп. Богоявленському, на регульованому перехресті з вул. Південна, був неуважним та при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Daewoo Nexia, з держаним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухайся в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 415951 від 06.04.2023, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка. Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 3 «б», п. 16. 6 Правил дорожнього руху України - був неуважним та при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Daewoo Nexia, з держаним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухайся в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Дії водія знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

11.04.2023 ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду яка мала місце 06.04.2023 та із заявою, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 06.04.2023.

Відповідно до полісу №213832773 між ОСОБА_4 та СГ ТАС укладено договір внутрішньо електронний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з; забезпечений т/з - Daewoo Nexia, з держаним номерним знаком НОМЕР_2 .

Згідно з Звітом №43-23, складеного оцінювачем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Daewoo Nexia, з держаним номерним знаком НОМЕР_2 на дату ДТП - 06.04.2022 становить 51065,49 грн. з урахування ПДВ в запчастинах.

Відповідно до Акту №91871 МТСБУ прийняв, а ФОП ОСОБА_3 виконав наступні роботи - Звіт №44-23 від 09.05.2023 в сумі 1550,00 грн.

Наказом МТСБУ (справа №91871) наказано виплатити ОСОБА_4 50137.,97 грн.

Платіжною інструкцією №972156 від 15.06.2023 підтверджено перерахування МТСБУ на рахунок ОСОБА_4 суми у розмірі 50137,97 грн.

Платіжною інструкцією №922183 від 15.06.2023 підтверджено перерахування МТСБУ на рахунок ФОП ОСОБА_3 суми у розмірі 1550,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п.1 ч.1 ст.1188ЦК України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон України № 1961-IV від 01.07.2004) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004). Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41цього Закону (п. 40.3 ст. 40 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004).

Відповідно до п.п. 41.1 «а», п. 41.4 ст. 41 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 233/6517/16-ц від 03.10.2019 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Це положення законодавства передбачає перехід права вимоги регресу від однієї особи до іншої при виникненні деліктного (позадоговірного) зобов`язання, а саме із заподіяння шкоди. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Суд враховує, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в даному випадку, визнано відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Представник відповідача вказує, що адміністративне провадження не встановлює цивільно-правову відповідальність та розмір шкоди, що заслуговує на увагу. Проте судом під час винесення постанови від 30.05.2023 була встановлене не цивільна- правова відповідальність відповідача, а встановлена його вина у вчинення ДТП дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП, що спричинило пошкодження т/з.

Як слідує з заперечень відповідача, останній вказує, що на момент складання Звіту №43-23 ФОП ОСОБА_3 не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності. Суд враховує такі заперечення позивача та зазначає, що з копії сертифіката ФОП ОСОБА_3 дійсно слідує, що останній закінчився 07.02.2023. Представник позивача вказує на те, що ОСОБА_3 діяв на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача. Проте з такими доводами погодитись не можна, оскільки відповідно до ст..19 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, який не має чинного сертифіката, є недійсною.

На час розгляду справи, суду не надано інших доказів, про підтвердження кваліфікації ФОП ОСОБА_3 . Кваліфікаційне свідоцтво саме по собі не дає права на проведення оцінки без чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності. Суд також зазначає, що кваліфікаційне свідоцтво оцінювача підтверджує особисту компетентність , проте воно не підміняє собою сертифікат.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 213 ЦПК України Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Враховуючи викладене, суд визнає звіт про оцінку вартості пошкоджень №43-23 недопустимим доказом та не враховує його при розгляді даної справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що відшкодування шкоди, про яку просить представник позивача здійснювалось на підставі Звіту №43-23, який є недопустимим при розгляді даної справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позову відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.05.2025.

Суддя В. В. Кокорєв