Справа № 706/835/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Орендарчука М.П., за участі секретаря судового засідання Пізняк Т.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Христинівської міської ради, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмету спору Черкаська обласна прокуратура, про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити для нього додатковий строк на відчуження земельної ділянки належної йому на праві приватної власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,8925 га, кадастровий номер :05:002:0025, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Христинівської міської ради об`єднаної територіальної громади.

В обґрунтування вимог вказував, що рішенням Христинівського районного суду від 09.09.2021 у справі № 706/353/21 за відповідачем визнано право власності на земельної ділянки площею 3,89 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:002:0025.

У послідуючому, 17.11.2021 право власності ОСОБА_1 на 1/2 земельної ділянки площею 3,89 га, кадастровий номер :05:002:0025 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 50091107.

14.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Бевзюка В.П. про оформлення договору дарування вищевказаної земельної ділянки, однак той був відсутній на робочому місці, а його помічник ОСОБА_2 надав йому перелік документів які необхідні для вчинення нотаріальної дії. Після чого ОСОБА_1 замовив та отримав витяг НВ-022 від 14.07.2022 року. Однак нотаріус Бивзюк В.П. усно йому відмовив у вчиненні нотаріальної дії покликавшись що іде війна.

29.08.2023 року, нотаріус Бивзюк В.П. видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а відтак пропустив строк для виконання зобов`язання передбаченого ч.4ст.81ЗК України на відчуження належної йому земельної ділянки.

Ухвалою судді від 03.07.2024 по справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали від 17.12.2024, з метою представництва інтересів держави у вказаній справі, залучено третю особу яка не заявляє вимог щодо предмету спору Черкаську обласну прокуратуру.

На підставі ухвали від 10.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали покликавшись на обставини викладені у позовній заяві.

Прокурор Бурлака В.П. при розгляді справи просила позов залишити без задоволення, оскільки доводи позивача щодо пропуску річного строку з поважних причин вважає необґрунтованими, а позовні вимоги про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки є безпідставними. Так, прокурор пояснив, що на його думку, твердження позивача щодо наміру відчужити земельну ділянку є голослівними, оскільки в провадженні Христинівського районного суду Черкаської області із 26.06.2023 року перебуває на розгляді позов прокуратури Черкаської області до позивача про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на земельної ділянки площею 3,89 га, кадастровий номер :05:002:0025, окрім того, ним не надано доказів офіційного звернення до приватного нотаріуса Бевзюка В.П. саме 14.07.2022 року.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився. У поданому письмовому відзиві проти вимог позову заперечив з мотивів його необґрунтованості. Зокрема зазначив, що дана позовна вимога не може бути пред`явлена до Головного управління, оскільки у переліку його повноважень, визначеного Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Черкаської області, затвердженого наказом Держгеокадастру 23.12.2021 № 603, відсутні повноваження щодо продовження строку на відчуження іноземцями та особами без громадянства земель сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину. ОСОБА_1 порушив визначену ст.ст.13, 14,41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 ЗК України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки як іноземний громадянин не відчужив отриману у спадщину земельну ділянку упродовж року після набуття права власності на неї, а тому з огляду на це у задоволенні позову просив відмовити.

Представник Христинівської міської ради в судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, де вказав про заперечення вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши позивача та його представника, пояснення прокурора, дослідивши письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 (відповідач у справі) являється громадянином російської федерації та зареєстрований на підставі посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , що видана 11.03.2014 органом № 7101, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті його матері ОСОБА_4 , 1922 року народження, відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 3,8925 га кадастровий номер :05:002:0025. Відповідач прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріального органу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі.

Рішенням Христинівського районного суду від 09.09.2021 у справі

№ 706/353/21 за відповідачем визнано право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,89 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:002:0025.

У послідуючому, ОСОБА_1 , 17.11.2021 зареєстрував право власності на земельної ділянки площею 3,89 га, кадастровий номер :05:002:0025, зареєстроване в зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 50091107.

Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно з ч.2 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини (ч.3 ст.81 ЗК України).

Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (ч.4 ст.81 ЗК України).

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п. «е» ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «д» ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи позивач зареєстрував своє право на зазначену земельну ділянку 17.11.2021. Відповідно до вимог ЗК України він повинен був протягом року (тобто до 17.11.2022) здійснити її відчуження, однак вказаний обов`язок не виконав.

У матеріалах справи міститься офіційна постанова приватного нотаріуса Бавзюка В.П. від 29.08.2023 року, про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Письмові покази свідка ОСОБА_3 , що він 14.07.2022 року разом із батьком ОСОБА_1 звертались до нотаріуса Бевзюка В.П. так само які і пояснення позивача не заслуговують на увагу, оскільки витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не містить відомості про грошову оцінку земельної ділянки, яка є обов`язковою для укладення договору дарування.

Також суд приймає до уваги, що позивач офіційну постанову приватного нотаріуса Бавзюка В.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії отримав 29.08.2023 року, після того, як 26.06.2023 року на розгляд Христинівського районного суду Черкаської області надійшов позов прокуратури Черкаської області до позивача про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на земельної ділянки площею 3,89 га, кадастровий номер :05:002:0025.

Норми статей 81, 84, 140, 145 ЗК України є імперативними, регламентують порядок і строк відчуження земельної ділянки іноземним громадянином, який відраховується з моменту переходу такого права, є преклюзивним та змінюватися не може.

Необхідно також зауважити, що за змістом ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 23.01.2018 року у справі №513/444/15-ц, якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Отже, примусове відчуження земельної ділянки здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення, крім того, примусове відчуження земельної ділянки здійснюється згідно зі ст. 145 ЗК України, відповідно до якої конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

За таких обставин буде дотримано гарантії прав позивача на отримання вартості конфіскованої земельної ділянки.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса 29.08.2023 року тобто із пропуском строку здійснити відчуження спірної земельної ділянки в строк передбачений ч.4 ст.81 ЗК України.

Відтак, доводи позовної заяви та представника позивача щодо порушення ОСОБА_1 річного строку на відчуження земельної ділянки, належної йому на праві власності, внаслідок об`єктивних критеріїв, а саме, обставин непереборної сили, війни між росією та Україною, не дають підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись наведеним, ст. 81, 141, 259, 263-265, ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до головного управління Держгеокадастру у Черкаської області (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ), Христинівської міської ради (20001, Черкаська область, Уманський район, м. Христинівка, вул. Соборна, 30, ), третя особа яка не заявляє вимог щодо предмету спору Черкаська обласна прокуратура (18000, м. Черкаси, вул. Шевченка, 286, ) про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Михайло ОРЕНДАРЧУК