Справа №: 272/1002/24
Провадження № 2/272/104/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

секретаря судового засідання Хитоніній М.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника органу опіки та піклування - Герасимчук А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, суд, -

встановив:

Представник позивача в інтересах позивача звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 22.03.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає лише з батьком, мати залишила сина, позивач дбає про сина, забезпечуючи його своїм піклуванням, турботою, любов`ю, увагою та всім необхідним для фізичного і духовного розвитку ОСОБА_4 . Позивач на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався та наявності судимості відомості відсутні. Відповідач не цікавиться дитиною взагалі, його розвитком, досягненнями ( в силу його віку, не навчає розмовляти, навичкам гігєни, не розвиває ані моторики, ані ігрової форми тощо) в свою чергу, дитина і не знає, хто така мама, адже поруч з ним завжди тато, який здійснює повноцінний догляд за маленькою дитиною: годує, одягає, миє, пере, грається, читає казки, вкладає спати, проводить прогулянки на свіжому повітрі, навчає всього необхідного в даному віці, щоб дитина росла і розвивалася повноцінно у нормальному забезпеченні, як матеріально, так і морально, духовно з любов`ю до сина. У зв`язку з тим, що відповідачка самоусуналась від виховання сина, позивач був змушений звертатися до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Андрушівської міської ради. Так, 30.07.2024 року відбулося засідання вказаної комісії з приводу виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 . На засіданні комісії була присутня відповідачка і стверджувала, що в неї не прокинулися материнські почуття до дитини, тому вважає, що батько краще здійснюватиме виховання сина. Також повідомила, що працює за графіком роботи, який не дозволяє здійснювати їй догляд за дитиною. Виходячи зі слів відповідачки, зрозуміло, що мати свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання сина. Вона не бажає піклуватися про нього, здійснювати догляд за сином, виховувати, забезпечувати його та реально ухиляється від виконання батьківських обов`язків, перекладаючи їх на інших осіб. Мати взагалі не цікавиться досягненнями, знаннями, здоров`ям, вподобаннями сина тощо. На протязі довготривалого часу з народження дитини відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків понад рік. ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним - це харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, мати не спілкується з дитиною, не надає йому доступу до будь-яких цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти, не виявляє взагалі інтересу до дитини. Відповідачка повністю ухиляється від виконання обов`язків по вихованню ОСОБА_4 , вона не цікавиться його життям, захопленнями, вподобаннями, навиками, розвитком, вагою, зростом, вподобаннями в їжі, іграшках, тощо. Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з вищевикладених підстав, зазначивши, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_4 , вона не виконує їх взагалі, так як син проживає постійно з ним з червня 2024 року. Деякий час вони проживали всі разом в Києві, де відповідач також не доглядала сина. Потім він забрав дитину та переїхав разом з сином до своїх батьків в с.Гальчин. Відповідач проживає в м.Києві, вона не не цікавиться життям сина, його захопленнями, вподобаннями, навиками, розвитком, здоров`ям. У відповідачки відсутній материнський зв"язок з дитиною. Просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що дитина проживає з батьком, який повністю займається вихованням, доглядом, турботою, любов`ю, увагою та всім необхідним для фізичного і духовного розвитку ОСОБА_4 . На протязі довготривалого часу з народження дитини відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Таке ухилення є навмисним зі сторони відповідачки, повністю розуміючи наслідки своєї вини. Просила позбавити батьківських прав відповідачку щодо сина ОСОБА_4 .

Відповідач в судовому засіданні позов про позбавлення її батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо його задоволення. Пояснивши, що не підтримує заяву, в якій висловлювала заперечення щодо позову та на даний час змінила свою думку щодо позовних вимог, які визнає повністю. Вважає, що дитині буде краще виховуватися та проживати з батьком. Вона має іншу сім"ю та постійну зайнятість на роботі, тому не може займатися доглядом та вихованням сина. Іноді вона дізнається у позивача про дитину та за потреби надає кошти. За останні три місяці навідала дитину лише один раз. З висновком комісії не згодна, вона відчувала психологічний тиск та упереджене ставлення щодо себе при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав. Вона розуміє наслідки позбавлення її батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала наданий суду висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо дитини. При винесенні рішення покладалася на розсуд суду, з врахуванням позиції відповідача висловленій у судовому засіданні.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , є матір"ю дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12).

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11).

Рішенням Андрушівського районного суду від 05.12.2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано (а.с.108).

Відповідно до витягу № 61 про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 (а.с.13).

ОСОБА_1 на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою КНП "Андрушівська міська лікарня" №390 від 03.07.2024 року (а.с.16).

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 12.08.2024 року є особою, стосовно якої відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні (а.с. 17).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання наданим Службою у справах дітей Андрушівської міської ради від 28.06.2024 року зазначається, що стан житлового приміщення задовільний, в будинку чисто, у дитини є місце для сну, зберігання речей, є одяг та взуття, іграшки відповідного віку. Дитина проживає разом з батьком і бабусею, яка періодично працює за кордоном та допомагає фінансово сину з внуком. Мати дитини самоусунулась від виховання та догляду за дитиною (а.с. 14).

Згідно довідки Андрушівської міської ради від 20.05.2024 року № 110 ОСОБА_1 за час проживання в селі Гальчин зарекомендував себе з позитивної сторони. У спілкуванні з сусідами, у стосунках з жителями села привітний, товариський, ввічливий. З боку сусідів, жителів села нарікань на поведінку ОСОБА_5 не надходило, дружелюбний, по можливості надає допомогу. Компрометуючими матеріалами Андрушівська міська рада на ОСОБА_1 не володіє (а.с.15).

Із довідки Андрушівського ЗДО "Сонечко" від 04.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відвідує Андрушівський ЗДО "Сонечко" з 05.09.2024 року. Приводить та забирає дитину тільки тато (а.с. 49).

Відповідно до характкеристики Андрушівського ЗДО "Сонечко" ОСОБА_1 відвідує Андрушівський заклад дошкільної освіти «Сонечко» з 05.09.2024 року., за час перебування в дитячому садочку проявив себе як активний життєрадісний хлопчик. Він добре адаптувався до умов дитячого садка, розвивається відповідно до вікових норм. Хлопчик активний, допитливий, любить спільні ігри, проявляє інтерес до пізнавальної діяльності. Комунікує з дорослими та дітьми, слухає і виконує вказівки вихователів.

Основну турботу про дитину здійснює батько ОСОБА_1 , який відповідально ставиться до виховання та забезпечення потреб сина. Важливу роль у житті дитини також відіграє бабуся ОСОБА_12 , яка цікавиться успіхами онука та відвідує батьківські збори, святкові ранки та інше.

За час перебування дитини в закладі вихователі жодного разу не бачили матері, вона не відвідувала заходи, не приходила на батьківські збори, не спілкувалася з персоналом закладу. Дитина не згадує про матір, не виявляє потреби у контакті з нею. Через це хлопчик може мати нестачу материнської уваги, що позначається на його емоційному стані. Водночас ОСОБА_4 дуже прив`язаний до тата та бабусі, шукає їхньої підтримки, схвалення та турботи.

Незважаючи на відсутність материнської уваги, він отримує тепло та любов від найближчих людей, що допомагає йому почуватися захищеним і розвиватися відповідно до вікових норм (а.с. 95).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що сторони спочатку проживали в с.Гальчин. Потім виїхали проживати до м.Києва. Проте влітку 2024 року позивач повернувся з сином проживати в с.Гальчин без відповідчки. З того часу, дитину доглядає та виховує постійно батько ОСОБА_14 , він з ним гуляє, водить до дитячого садочку, турбується про нього та забезпечує всім необхідним. Востаннє, вона бачила матір дитини ОСОБА_15 на засіданні комісії. Біля двох разів на тиждень вона бачить позивача разом з сином, які постійно разом проводять час. Дитина належним чином доглянута батьком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є матір"ю позивача ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_4 . Позивач є для онука і батьком і матір"ю. Онукові 2,6 років, мами в його житті немає. Син самостійно займається вихованням онука, мама дитини не приймає участі у вихованні дитини, не турбується про стан його здоров`я, не цікавиться його інтересами та потребами. Відповідач інколи телефонує та запитує про сина, іноді приїздить. У неї відсутні материнські почуття до дитини. Вона належним чином не турбується про сина, вихованням дитини повністю займається батько.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Андрушівської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 затвердженого рішенням №85 від 21.02.2025 року орган опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, дійшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_1 (а.с.60-61).

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи положення п. 8 ст. 7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини.

Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Суд також зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відтак, судом безпосередньо відповідачу було це роз`яснено як і про визнання нею позову, однак відповідач ОСОБА_3 залишилась при своїй думці; також було роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є поворотним питанням і можливо за зміни обставин ставити питання відновлення у цьому; також роз`яснено, що позбавлення не звільняє від обов`язку матеріального утримання дитини, - на що відповідач погодилась надалі матеріально допомагати.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь в її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №331/5427/17).

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 року в справі №562/2695/20, від 03.08.2022 в справі №306/7/20, від 11.01.2023 в справі №461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст. 164 СК України є усталеною.

Судом під час розгляду справи встановлено, що мати дитини не займається вихованням сина, не цікавиться його життям та духовним розвитком, дитина проживає з батьком, котрий бере участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні; мати залишила сина батькові, визнала що не займається його виховання; крім того, під час судового розгляду суд звертав увагу відповідача на положення частин 2, 3 ст. 150 СК України, згідно яких, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, однак не зважаючи на вжиті заходи відповідач зазначила, що не бажає здійснювати свої батьківські обов`язки.

Відповідно до Розділу 1 п.1.5 огляду судової практики КЦС ВС - Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав.

Таким чином, оскільки відповідачу не чинилися перешкоди брати участь у вихованні сина та остання самостійно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, який носить рекомендаційний характер, та з врахуванням позиції відповідача, наданих нею суду пояснень, встановлених судом обставин відсутності матері у житті дитини, вважає, що позивач довів та надав суду докази, які безспірно свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно сина, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, більше того, змінити поведінку матері у кращу сторону на даний час неможливо, що нею безпосередньо стверджено під час судового розгляду і, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, вона заявила, що продовжуватиме не виконувати свої батьківські обов`язки та не змінюватиме свого ставлення до виховання дитини, надаючи перевагу влаштуванню особистого життя, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд роз`яснив відповідачу, про її право у разі зміни життєвих обставин на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст. 169 СК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77 -81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Андрушівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 14.09.2022 року, актовий запис № 112.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 13.05.2025 року.

Суддя:І. А. Чуб