Дата документу 21.05.2025
Справа № 334/3668/25
Провадження № 2/334/2362/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро О.В. звернулась до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської ради в якій просить: визнати за нею право власності на домоволодіння що складається з житлового будинку літера «А» загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.; житлового будинку літера «Ж» загальною площею 272,6 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши позовну заяву суддя вважає що заяву, згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, належить залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і/та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений вст.16 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно з пунктами 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

В позові зазначено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належало ОСОБА_3 , що підтверджується, зокрема рішенням народного суду 2 уч. Ленінського району від 16 липня 1948 року по справі № 324.

Також позивач посилається на починаючи з 1958 року правий берег селище Октябрьське, 82 поступово змінював назву, спочатку на АДРЕСА_1 , а в подальшому АДРЕСА_1 .

Разом з тим, жодного рішення ради, архівної довідки щодо трансформації адреси Правий берег, селище Октябрьське, 82 на АДРЕСА_1 до позову не додано.

Таким чином, представнику позивача слід зазначити докази, що підтверджують вказані обставини та надати їх суду.

Крім того, посилання на рішення суду від 1948 року суперечить зазначеним у технічному паспорті рокам забудови 1960-2024 роки.

З технічного паспорту вбачається, що будинок «А» було побудовано в 1960 році, проте будинок «Ж» в 1990 році тобто після смерті ОСОБА_3 , хвіртки та паркани будувались і в 2000 та 2024 роках.

Також в позові представник посилається на будівництво другого будинку, відповідно до заяви розміром 6,60 м. на 8,20 м., проте будинок з таким розміром в технічному паспорті відсутній. Там містяться два будинки загальною площею 58,6 кв.м. та загальною площею 272,6 кв.м з іншим розмірами.

Таким чином, представнику позивача слід викласти обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги відповідно до наданих документів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: