Справа №504/723/25
Провадження 2-о/504/167/25
Рішення
18.04.2025 року с-ще.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
за участі секретаря судового засідання Ориник М.В., -
Представник заявниці звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
Судом встановлено, що 14 березня 2024 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 504/557/24 встановлено факт проживання ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з жовтня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкали за адресою Одеська область, Одеський район, Красносільська с/р, село Переможне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.04.2023 р.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 утримував сім`ю, заявник не була працевлаштована, оскільки є пенсіонером, розмір її пенсії становив 1230,00 до 2523,61 грн. (до часу смерті чоловіка).
За життя ОСОБА_2 був військовослужбовцем, отримував заробітну плату та інші виплати, які перераховував на банківський рахунок заявниці.
З матеріалів справи також вбачається, що заявниці, якій не вистачало коштів для забезпечення свого існування, окрім самого ОСОБА_2 також допомагав коштами його рідний брат ОСОБА_2 , що вказує на потребу позивачки у фінансовій допомозі, яку їй постійно надавав як сам ОСОБА_2 так і члени його родини.
Вказані факти підтверджуються також довідкою Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 17.02.2025 року № 32, якою встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2016 року по квітень 2023 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 та увесь вказаний період була домогосподаркою, не працювала та перебувала на забезпечені свого чоловіка ОСОБА_2 .
Заявник перебувала на повному його утриманні, так як дохід померлого чоловіка перевищував розмір доходів ОСОБА_1 більш ніж у два рази.
Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за втратою годувальника, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17 грудня 2024 року № 4005 їй відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з відсутністю родинних зв`язків із померлим ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 256 ЦПК України 2004 року суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні у порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 256 ЦПК України 2004 року).
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.
Згідно із статтею 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого.
Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.
Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів.
Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
З огляду на зазначене, суд встановив, що допомога, яка надавалась ОСОБА_2 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування.
Таким чином ця вимоги заяви також підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273,315,353 ЦПК України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко