ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богуша Володимира Даниловича на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, на теперішній період часу вона разом з дітьми проживає у Польщі як внутрішньо переміщена особа, дітей утримує самостійно. Відповідач з січня 2024 року матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказує, нею також подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки тривалий час разом не проживають. Згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів між нею та відповідачем не було досягнуто. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітьної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття старшої доньки, в подальшому 1/4 до повноліття меншої доньки.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богуш В.Д. просить заочне рішення суду від 18 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, в подальшому ? до повноліття меншої доньки (а.с.72, 73).

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на недоведеність позовних вимог належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 є матір`ю, а відповідач ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Зі змісту наданих копії іноземних документів з перекладом на українську мову вбачається, 02 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 разом з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають за кордоном України - перетнули кордон Латвії (а.с.49-54).

Старша донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем приватного загальноосвітнього ліцею Леонардо в м. Вроцлав (а.с.55, 56).

Молодша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивач ОСОБА_5 мають довідки з реєстру населення з присвоєнним номером (PESEL) (а.с.57-60).

Позивачем також було надано квитанції про оплату за садочок доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46, 47).

Відповідач не оспорював того, що діти проживаю разом із позивачем.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він надає кошти на утримання дітей.

Доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших утриманців матеріали справи не містять.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини

доходу відповідача до досягнення повноліття дітей.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу відповідача до досягнення повноліття дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богуша Володимира Даниловича задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова