УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

13 травня 2025 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іванцової З.А. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ :

12 травня 2025 року за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, , в якому позивач просить суд: 1) визнати незаконним нарахування електричної енергії обсягом 93924 кВт/год, проведене Громадською організацією «Садове товариство «Лебідь» () в січні 2025 року по особовому рахунку №004-Ц; 2) зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () виключити з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування електричної енергії обсягом 93924 кВт/год, здійснене в січні 2025 року; 3) визнати незаконним нарахування Громадською організацією «Садове товариство «Лебідь» () заборгованості по особовому рахунку №004-Ц за спожиту електричну енергію в сумі 450 835,20 грн. за січень 2025 року. 4) зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () виключити з обліку по особовому рахунку №004-Ц нарахування за спожиту електричну енергію в сумі 450 835,20 грн, здійснене в січні 2025 року; 5) стягнути з Громадської організації «Садове товариство «Лебідь» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати.

Разом із позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () за власний рахунок негайно відновити електропостачання що подається до земельної ділянки №4 та будинку за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок №004-ц), оскільки невжиття заходів забезпечення позову позбавить ефективного захисту прав Позивача, адже незаконне нарахування обсягів електроенергії та заборгованості вже спричинило несприятливі наслідки відключення електроенергії, а у разі задоволення позовних вимог неможливо буде поновити право користування електроенергією назад у часі, оскільки втрата доступу до електроенергії є незворотною, і не можна відновити її в минулому періоді.

В обгрунтування заяви зазначив, що відповідачем відбулося невірне нарахування заборгованості за електричну енергію. Так, 10.01.2025 згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №42 Позивач оплатив Відповідачу 1 516, 30 грн. Із членського внеску від 11.01.2025 вбачається, що оплата в розмірі 1 516, 30 грн. складається в тому числі з оплати вартості користування електроенергією на суму 628,80 грн. показники лічильника дійсні 10355, а попередні 10224 (різниця10355-10224= 131 Квт). Однак листом від 01.03.2025 №04 Відповідач раптово повідомив Позивача про наявність боргу в розмірі 456 360,00 грн. з яких 450 835,20 ГРН. «ЗАБОРГОВАНІСТЬ» ЛИШЕ ЗА 12 ДНІВ СІЧНЯ 2025 РОКУ. Із вищевказаного листа вбачається, що Позивач є індивідуальним побутовим споживачем, а ЗА 12 ДНІВ ЖОДЕН ПОБУТОВИЙ ДИСКОВИЙ ЛІЧИЛЬНИК НЕ ЗМОЖЕ ЗАФІКСУВАТИ СПОЖИВАННЯ В ОБСЯЗІ 93 924 КВТ, ОСКІЛЬКИ ЦЕ ТЕХНІЧНО НЕ МОЖЛИВО. Наприклад, якщо врахувати, що за попередній місяць Позивач спожив 131 квт, то 93924 можуть бути спожиті за 717 місяців (93924/131= 717) тобто майже 60 років споживання (717/12=59,7). Листом Відповідача (останні 2 сторінки) також підтверджується, що показники лічильника знімалися особисто контролером Відповідача, а відтак жодних зловживань з боку Позивача бути не може. Скоріш за все контролер Відповідача припустився помилки у зчитуванні даних, у зв`язку з чим за 12 днів раптово виникла така велика заборгованість. Усні прохання Позивача до Відповідача розібратися із ситуацією, що виникла не дали результату. Позивач вже звернувся до правоохоронних органів та НКРЕКП з цього приводу. 04.03.2025 за адресою споживача Відповідачем було вимкнуто електроенергію. Наявність електроенергії критично необхідна для життя та здоров`я Позивача.

13 травня 2025 року провадження по справі відкрито.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () за власний рахунок негайно відновити електропостачання що подається до земельної ділянки АДРЕСА_2 (особовий рахунок №004-ц), оскільки невжиття заходів забезпечення позову позбавить ефективного захисту прав Позивача, адже незаконне нарахування обсягів електроенергії та заборгованості вже спричинило несприятливі наслідки відключення електроенергії, а у разі задоволення позовних вимог неможливо буде поновити право користування електроенергією назад у часі, оскільки втрата доступу до електроенергії є незворотною, і не можна відновити її в минулому періоді.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів..

Відповідно до ст.. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Посилаючись на те, що ч. 4 ст. 7.11 Розділу VII Умови і порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою НКРЕКП за N 312 від 14 березня 2018 року встановлено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду.

Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

На думку суду необхідність застосування заходів забезпечення випливає із фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що їх незастосування призведе до ускладнення ефективного поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно постанови Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №361/5632/21, зазначено: «Колективний побутовий споживач, яким є садове об`єднання, фактично виконує функції електропостачальника по відношенню до членів садового об`єднання, які мають у власності або користуванні будинки на відповідній території. Садове об`єднання має права та обов`язки оператора системи розподілу щодо кінцевих споживачів електричної енергії…. Враховуючи те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі № 361/7844/20 за позовом ОСОБА_1 до СО «Трудовик» про визнання дій з відключення електропостачання протиправними, стягнення моральної шкоди, однак у порушення вимог абзацу четвертого пункту 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідач, як колективний побутовий споживач, не відновив електропостачання до належного позивачці садового будинку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про зобов`язання СО «Трудовик» відновити електропостачання до садового будинку позивачки, оскільки після відкриття провадження у вказаній справі, рішення суду у якій не набрало законної сили, електропостачання до садового будинку позивачки не було відновлено. Із урахуванням зазначеного, вимога позивачки щодо відновлення електропостачання до належного їй будинку є цілком обґрунтованою. Слід звернути увагу, що у відповідності до повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, опублікованого на офіційному сайті НКРЕКП, з 24 лютого 2022 року і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Така вимога діє відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206».

У постанові від 10.07.2024 по справі №922/211/24 Верховний Суд залишаючи в силі рішення судів нижчих інстанцій щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом «заборони АТ "Харківобленерго" та його уповноваженим особам на час розгляду справи № 922/211/24 вчиняти дії направлені на припинення розподілу електричної енергії ТОВ "Тайфун-2000"» також послався на абзац 4 пункту 7.11 ПРРЕЕ яким встановлено, що «на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання». Та зазначив: «норма права, встановлена в абзацу 4 пункту 7.11 ПРРЕЕ, є імперативною для суб`єкта постачання електричної енергії, якому належить право відключити споживача від електропостачання та відновити його. Зазначена норма права діє самостійно за наявності визначених в її гіпотезі умов, незалежно від наявності підстав для застосування судом заходів забезпечення позову (пункт 41 постанови Верховного Суду від 06.05.2024 у справі №922/5196/23). Отже, ініціювання ТОВ "Тайфун-2000" спору про визнання протиправним та скасування рішення АТ "Харківобленерго" є самостійною підставою для того, щоб Позивача не відключали від електропостачання з підстав існування спірної заборгованості, яку нараховано на підставі оспорюваного рішення».

06.03.2022 року, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, пов`язаного із воєнною агресією Російської Федерації, Уряд України прийняв постанову, згідно якої заборонено нарахування стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, річних відсотків у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги, а також заборонено припиняти надання комунальних послуг у разі їх несплати або оплати в неповному обсязі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки на думку суду указаний вид забезпечення позову є єдиним ефективним способом запобігти можливим порушенням прав позивача до вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.149-151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іванцової З.А. про забезпечення позову - задовольнити.

Зобов`язати Громадську організацію «Садове товариство «Лебідь» () за власний рахунок негайно відновити електропостачання, що подається до земельної ділянки АДРЕСА_2 (особовий рахунок №004-ц).

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Козирський