Провадження №: 2/755/7085/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Безпека-Шериф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

в с т а н о в и в:

Позивач, Приватне підприємство «Безпека - Шериф», звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №11481654 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 06.04.2021 в загальній сумі: 5 075,00 грн., яка складається з 4 715,00 грн. сума боргу за надані послуги по договору, 360,00 грн. штрафних санкцій та витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 квітня 2021 року між Приватним підприємством «Безпека-Шериф» та ОСОБА_1 укладено договір № 11481654 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Відповідно до умов договору, виконавець надавав обраний замовником перелік послуг визначених п.1.3. договору а саме: п. 1.3.1. договору: «охорона об`єкта - здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання охоронної сигналізації, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт». Пунктом 1.2. договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в додатку №1. Так, згідно п.1. Додатку №1 до договору адреса об`єкта - АДРЕСА_1 . Вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. договору, визначаються у додатку №1 (пункт 2 договору). В свою чергу згідно п.2. додатку №1 вартість обраних замовником послуг складає 360,00 грн за один місяць їх надання. Згідно положень п. 2.3. договору, оплата за цим договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Водночас, відповідно до п. 3.2.14. договору Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються виконавцем згідно умов договору. Згідно підпункту 1 п. 4.1.1. договору виконавець має право тимчасово не надавати послуги якщо замовник має заборгованість по оплаті. Крім того, п.8.1.-8.2. договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії договору. З моменту підписання договору відповідачем періодично здійснювалося прострочення по оплаті за надані послуги. Проте з серпня місяця 2022 року та до 27 вересня 2023 року (включно) відповідачем взагалі не здійснено жодної оплати, що підтверджується детальним розрахунком ціни позову (заборгованості по Договору), у зв`язку з чим в останнього утворилась істотна заборгованість перед позивачем, за отримані по договору послуги. Позивач звертає увагу на той факт, що відповідач міг в любий час призупинити або розірвати дію договору повідомивши виконавця в любий зручний час, в телефонному режимі. З 24.02.2022 почалося повномасштабне вторгнення «російської федерації», але підприємство продовжувало свою роботу по охороні об`єктів, всіх без виключення. Робота контактного центру не припинялася ні на хвилину, були клієнти які повідомляли про призупинення надання послуг, а відповідач ніяким чином не проінформував про відключення чи призупинення надання послуг по об`єкту який зазначений в п.1. додатку №1 до договору. Позивач в тяжку хвилину в країні та керуючись власною клієнторієнтованістю не припиняв надавати послуги тим самим виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідні послуги в повному обсязі. Оскільки, протягом тривалого часу відповідач так і не виконував грошові зобов`язання по сплаті вартості послуг. В зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань, виникла заборгованість по сплат вартості наданих Позивачем послуг у розмірі 4 715,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали відповідач не отримав, а конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було.

Таким чином, суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 квітня 2021 року між Приватним підприємством «Безпека - Шериф» та відповідачем було укладено договір № 11481654 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони.

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець надає послуги заявнику в обсягах та кількості які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного договору та являється його невід`ємною частиною.

Згідно додатку №1 до договору відповідачем обрано перелік послуг та визначено їх вартість, яка становить 360,00 грн на місяць.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладено в п. 1.3 визначається сторонами у додатку № 1 до даного договору.

Згідно п. 2.3 договору, оплата за договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги.

Позивач вказує що надав відповідачу відповідні послуги в повному обсязі, однак, відповідач, в порушення умов договору, не виконує покладені на неї зобов`язання у зв`язку з чим утворилась заборгованість за надані послуги, яка станом на 15.07.2024 становить 5 075,00 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

20.02.2024 Приватного підприємства «Безпека-Шериф» направила на адресу відповідача повідомлення вимогу щодо погашення заборгованості яка залишилась без належного реагування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

У відповідності до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 978 ЦК України встановлено, що за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, Приватне підприємство «Безпека-Шериф» правомірно звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги охорони, оскільки позивач виконав умови договору №11481654 про надання послуг, в той же час, відповідач в порушення умов договору своєчасно не здійснив оплату за надані послуги, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості, відповідно до якого відповідач має заборгованість по договору №11481654 у розмірі 5075,00 грн надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, та доказів, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов`язань відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Приватного підприємства «Безпека-Шериф» про стягнення заборгованості є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду із цим позовом, у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 326, 1166, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Приватного підприємства «Безпека-Шериф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Безпека-Шериф» заборгованість за договором №11481654 від 06.04.2021 в сумі 5 075 (п`ять тисяч сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Безпека-Шериф» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.05.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Приватне підприємство «Безпека-Шериф», (, адреса місцезнаходження: 08340, Київська область, Бориспільській район, село Гнідин, вул. Мєшкова, 20);

Відповідач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Н.О. Яровенко