Справа № 196/476/25
№ провадження 2-з/196/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Бабічевої Л.П., розглянувши у приміщенні суду с-ща Царичанка в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану представником позивача адвокатом Щербиною Максимом Володимировичем, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Щербина М.В. звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в якому просить виключити відомості про ОСОБА_1 , як про батька ОСОБА_1 , із свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане повторно 28.07.2020 Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення відрахувань із доходів ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини за судовим наказом №196/1173/20 від 04.11.2020 р., виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області.

В обґрунтування заяви зазначив, що на підставі судового наказу №196/1173/20 провадження 2-н/196/58/2020, який видано 04.11.2020 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, було відкрито виконавче провадження за №77135476 від 08.02.2025, відповідно до якого на сьогоднішній день з позивача проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У зв`язку з тим, що до Царичанського районного суду подано позовну заяву про виключення відомостей про позивача як батька з актового запису про народження дитини просить зупинити стягнення аліментів на утримання дитини по ВП №77135476.

Згідно із положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пунктах 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей як про батька з актового запису про народження дитини.

Матеріали справи дійсно свідчать про наявність спору між сторонами, проте позивачем не наведено, а судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення про задоволення позову у разі не вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить застосувати позивач.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом зупинення стягнення відрахувань із його доходів про стягнення аліментів.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового наказу, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду. Обраний позивачем вид забезпечення позову протирічить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що недопустимо забезпечувати позов в тому числі шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (постанови Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №524/7234/18, від 08.12.2021 року у справі №757/42929/20).

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Не наведені позивачем і доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, чому, без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення по даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до приписів пункту 9 статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення.

Суд зазначає, що вданому випадку забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів та заборони накладення арешту фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Таким чином, обраний позивачем вид забезпечення позову протирічить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Проаналізувавши викладені вище обставини в їх сукупності суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення відрахувань із доходів ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини за судовим наказом №196/1173/20 від 04.11.2020 р., виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану представником позивача адвокатом Щербиною Максимом Володимировичем, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.П. Бабічева