Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1561/24

номер провадження 2/695/244/25

05 травня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Тараса Юрійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БОГДАНІВСЬКЕ", про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

в с т а н о в и в:

керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т.Ю. звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 , третя особа - СТОВ "БОГДАНІВСЬКЕ", про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 , будучи громадянином Канади, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 053601, виданого 11.12.2003 Золотоніським районним відділом земельних ресурсів, отримав у власність земельні ділянки " з кадастровими номерами :06:001:0008 площею 3,9774 га та :04:006:0200 площею 0,8994 га в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради. В свою чергу, ОСОБА_1 являється громадянином Канади, що підтверджується паспортами громадянина Канади. Паспортом громадянина України не документований, що підтверджується інформацією Державної міграційної служби України. Разом з тим, ОСОБА_1 з часу отримання земельних ділянок 11.12.2003 та їх державної реєстрації 22.11.2017 по даний час не відчужив належні йому на праві приватної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства. Вказані земельні ділянки ОСОБА_2 , яка являється уповноваженою особою ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 31.08.2016, відповідно до договору оренди землі від 19.12.2017 передано СТОВ «БОГДАНІВСЬКЕ» в оренду строком на 10 років.

Враховуючи викладене вище, просить суд припинити ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :06:001:0008 площею 3,9774 га, розташованої на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаськи області та припинити ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:006:0200 площею 0,8994 га, розташованої на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаськи області та стягнути з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2024 продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору СТОВ "БОГДАНІВСЬКЕ". Доручено компетентному органу Канади вручити відповідачу у цивільній справі №695/1561/24 ОСОБА_1 копію цієї ухвали, а також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Провадження у справі зупинено до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2024 поновлено провадження у справі. Зобов`язано позивача у строк до 24.07.2024 надати суду у двох примірниках офіційний (нотаріально посвідчений) переклад на мову запитуваної держави (прошитий, пронумерований та скріплений печаткою) наступних документів: прохання про вручення за кордоном судових документів, підтвердження про їх вручення, копії ухвали про відкриття провадження у справі для вручення відповідачу. Зобов`язано позивача у строк до 24.07.2024 здійснити попередню оплату в розмірі 100 доларів США за вручення документів відповідачу на території Канади, надавши копію платіжного доручення.

Прокурор Походенко В.В. у підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області у підготовче судове засідання не з`явився. Подали до суду заяву, в якій просять задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Руднічук Д.В. у підготовче судове засідання не з`явилися. Представник відповідача до суду заяву про визнання позову. Просив відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України стягнути з відповідача 50% судового збору, сплаченої при поданні позовної заяви.

Представник третьої особи СТОВ «БОГДАНІВСЬКЕ» Мотронюк О.В. у підготовче судове засідання не з`явився. У матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частинами 3,4 статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.04.2023 №328064906, земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0008 площею 3,9774 га на праві власності належать ОСОБА_1 . Документ, що посвідчує його особу: серія та номер НОМЕР_1 , виданий 28.07.2010 Генеральним Консульством РФ, країна громадянства РФ.

Відповідно до витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.04.2023 №328064743, земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:006:0200 площею 0,8994 га на праві власності належать ОСОБА_1 . Документ, що посвідчує його особу: серія та номер НОМЕР_1 , виданий 28.07.2010 Генеральним Консульством РФ, країна громадянства РФ.

Згідно довіреності від 31.08.2016, зареєстрованої в реєстрі за № 574-531, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважує ОСОБА_2 управляти, керувати та розпоряджатися земельною ділянкою яка знаходиться в КСП «БОГДАНІСЬКЕ» Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до договору оренди землі від 19.12.2017 ОСОБА_2 на підставі довіреності від 31.08.2016, зареєстрованої в реєстрі за № 574-531, консулом Посольства України у Канаді, являється уповноваженою особою ОСОБА_1 передала СТОВ «БОГДАНІВСЬКЕ» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0008 площею 3,9774 га. Договір укладено на 10 років.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 053601 від 16.12.2003, ОСОБА_1 на підставі розпорядження Золотоніської районної державної адміністрації є власником земельної ділянки площею 4,88 га. Земельна ділянка розташована в с. Богдани Золотоніського району Черкаської області.

Згідно листа Державної міграційної служби України від 04.03.2024 № 6.1-2202/6-24, інформацію про оформлення паспорту України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокатастру у Черкаській області № 10-23-0.62-1907/2-24 від 12.03.2024, що вжиття заходів позовного характеру з метою припинення права власності ОСОБА_1 , громадянина Канади, на земельні ділянки за кадастровими номерами :06:001:0008 та :04:006:0200 повідомили, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». Що унеможливлює проведення перевірок по даним фактам. Крім того, відповідно до норм ЦПК за подання позовної заяви до суду справляється судовий збір, ставки якого визначені законом України «Про судовий збір». В зв`язку з відсутністю належного фінансування Головне управління, хоч і вбачає підстави та мало намір, позбавлене можливості звернення з позовами до суду.

За змістом положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст. ст. 319, 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.

Згідно ч. 2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України.

Згідно ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно пункту «е» ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.

Відомостей про відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не містить.

Враховуючи, що відповідач, будучи громадянином Канади, упродовж року після прийняття громадянства іноземної держави не відчужив земельні ділянки, суд вважає, що наявні достатні підстави для конфіскації спірних земельних ділянок у власність держави.

В даному випадку, наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника земельної ділянки, оскільки остання мала достатньо часу для виконання свого обов`язку, однак дотепер частини земельних ділянок не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства України та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.

За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Т.Ю. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про припинення права власності на земельні ділянки, шляхом їх конфіскації підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку загального позовного провадження, станом на 05.05.2025 відповідач визнав позовні вимоги під час проведення підготовчого судового засідання, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, що становить 3028,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача лише 3028,00 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 200, 259,263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Тараса Юрійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області(місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська 131; ідентифікаційний код в Єдиному реєстрі підприємств і організацій України 39765890) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа: СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БОГДАНІВСЬКЕ» (місцезнаходження: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Богдани, вул. Леніна 5; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03793082) про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.

Припинити ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :06:001:0008 площею 3,9774 га, розташованої на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаськи області.

Припинити ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:006:0200 площею 0,8994 га, розташованої на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаськи області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн..

Повернути Черкаській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 3028,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 09.05.2025.

Суддя: К.М. Ушакова