Справа № 740/235/24
Провадження № 2-др/740/7/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2025 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Васюка Дмитра Геннадійовича про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.04.2025 у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, первісний позов ОСОБА_1 задоволено і в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки BMW X5, 2010 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 253 965 грн. та визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на вказаний автомобіль.

Представником позивачки за первісним позовом адвокатом Васюком Д.Г. до суду 30.04.2025 подано заяву, в якій просить винести додаткове рішення щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 5300 грн.

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Середою Д.А. 01.05.2025 подано заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 у стягненні витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи з наступних підстав.

До матеріалів справи долучений лише витяг з договору про надання правової допомоги №93/23/25 від 05.01.2024, в якому міститься перелік повноважень адвоката, але не визначено по якій саме справі та з приводу якого самого конкретного спору такі повноваження надаються.

В розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу серед іншого зазначені такі послуги як попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин вартістю 500 грн. та адвокатські запити на загальну суму 2000 грн. Зазначені витрати взагалі не стосуються розгляду справи №740/235/24, оскільки у відповідності до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а не з посадовою правничою допомогою, або іншою правничою допомогою, яка надається адвокатом.

Надмірно завищеною є і вартість складання процесуальних документів адвокатом, таких як: позовна заява, відповідь на відзив, відзив на зустрічну позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, складання інших процесуальних документів.

Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу не містить доказів обсягу наданої правничої допомоги, тобто не зазначений час витрачений адвокатом на підготовку, складання і оформлення зазначених в ньому документів, відсутні дати надання правничої допомоги, конкретна справа в якій вона надавалась. В зазначеному розрахунку вказано, що представник Смалій О.М. приймав участь в 7 судових засіданнях, що не відповідає дійсності, оскільки в справі було проведене 2 судових засідання по розгляду справи по суті. Підготовчі засідання в силу ст. ст. 197, 217 ЦПК України судовими не являються.

В поданому розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу відсутня дата його складання. Крім того, даний документ підписаний Смалій О.М., що викликає сумніви, оскільки остання перебуває за кордоном, а отже даний документ являється недопустимим доказом.

Витрати на проведення автотоварознавчої експертизи також не підлягають розподілу виходячи з наступного. Зазначена експертиза була призначена на підставі ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.02.2024. Під час підготовчого засідання представник ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання відмовити, так як у справі наявний поданий ним звіт про оцінку спірного автомобіля, а відтак його вартість вже визначена. Крім того, зазначена у висновку експерта №289/24-24 від 07.06.2024 вартість спірного автотранспортного засобу кардинально не відрізняється від вартості зазначеної у звіті про оцінку №09/24 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, виготовленого 31.01.2024 СПД ОСОБА_5 , який був наданий стороною відповідача. Вказане свідчить, що необхідності в проведенні судової експертизи фактично не було, її проведення призвело до затягування розгляду справи, а поведінка представника позивачки була недобросовісною.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Фіксування судового засідання технічним записом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи в обсязі необхідному для вирішення заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України», пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України», пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Втім, незалежно від того, яким є порядок обчислення гонорару, форма та строки його сплати, важливо, щоб його розмір відповідав визначеним процесуальним кодексом критеріям співмірності. А саме: складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціні позову та/або значенню справи для сторони, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічного інтересу до справи.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

Представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 у суді здійснював адвокат Васюк Д.Г. на підставі договору №93/23 про надання правничої допомоги від 05.01.2024 та ордеру серії СВ № 1074026 від 05.01.2024 (а.с. 23-24).

Відповідно до витягу з договору № 93/23 про надання правничої допомоги адвокат наділений переліченими у п. 1.5 повноваженнями щодо представництва ОСОБА_1 .

Розмір гонорару адвоката за виконання обов`язків визначених договором складає 14 000 грн. Вказана сума не є фіксованою і підлягає зміні у зв`язку зі строком розгляду справи в суді першої інстанції та об`ємом виконаної роботи (п. 4.1 договору).

У матеріалах справи наявний розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу по договору № 93/23/25 від 05.01.2024, згідно з яким загальна вартість наданих правових послуг становить 30 000 грн., з яких: 500 грн. попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, 5000 грн. складання позовної заяви, 3000 грн. складання відповіді на відзив, 3000 грн. складання відзиву на зустрічну позовну заяву, 3000 грн. складання заперечення на відповідь на відзив, 10 500 грн. - участь у судових засіданнях (7х1500 грн.), 3000 грн. складання інших процесуальних документів, 2000 грн. подання адвокатських запитів.

Копією квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 28.04.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 сплачено на користь адвоката Васюка Д.Г. 30 000 грн. за надання правничої допомоги згідно договору від 05.01.2024 у справі № 740/235/24.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши опис наданих адвокатом позивачці послуг, зазначений у розрахунку суми гонорару та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи заявлені представником відповідача заперечення, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в справі в розмірі 20 000 грн., ураховуючи складність справи, обсяг наданих послуг адвокатом, кількість підготовлених по справі адвокатом документів, кількість судових засідань.

Щодо витрат на проведення експертизи, судом враховується наступне.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Ухвалою суду від 29.02.2024 було призначено судову автотоварознавчу експертизу по справі для визначення дійсної ринкової вартості автомобіля BMW X5, 2010 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Витрати по проведенню судової експертизи покладено на позивачку за первісним позовом ОСОБА_1 .

Згідно квитанцій до платіжної інструкції від 19.03.2024, 14.05.2024 та акта здачі-приймання висновку експерта № 289/24-24 від 07.06.2024 (а.с. 167), ОСОБА_1 за проведення авто товарознавчої експертизи було сплачено 5300 грн. 96 коп.

Представник відповідача за первісним позовом у запереченнях зазначив, що вказані витрати не підлягають розподілу, оскільки необхідності в проведенні такої судової експертизи фактично не було.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 22.11.2023 (справа № 712/4126/22), відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

З урахуванням того, що висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 07.06.2024 № 289/24-24, під час розгляду справи був урахований, як належний та допустимий доказ, суд вважає за необхідне стягнути витрати на проведення експертизи у сумі 5300 грн. 96 коп. із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 за подання до суду позову 11.01.2024 було сплачено судовий збір в сумі 3307,86 грн. в розмірі 1% від ціни позову.

В подальшому, відповідно до заяви про зміну предмета позову та зменшення розміру позовних вимог, поданої до суду 30.07.2024 представником позивачки адвокатом ВасюкомД.Г. позовні вимоги було зменшено до 253 965 грн.

Виходячи з того, що вимоги первісного позову задоволено, з відповідача ОСОБА_3 відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачкою судові витрати з оплати судового збору в сумі 2539,65 грн. (в розмірі 1 % від ціни позову після зменшення позовних вимог).

Таким чином, загальна сума судових витрат, які слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 складає 27840 грн. 61 коп., з яких: 20000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 5300 грн. 96 коп. витрат на проведення судової експертизи та 2539 грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

Оскільки норми ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачають можливість повернення надміру сплаченої суми судового збору у разі зменшення розміру позовних вимог тільки за клопотанням особи, яка його сплатила, і стороною позивача за первісним позовом не заявляється відповідне клопотання, суд не вирішує питання повернення надміру сплаченого судового збору ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Васюка Д.Г. про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , судові витрати у сумі 27 840 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок) грн. 61 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя І.М. Карпусь