ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2926/24 Номер провадження 22-ц/814/1977/25Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Край» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Край» про стягнення коштів (орендної плати),

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агро Край» про стягнення орендної плати, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі за 2022 рік у розмірі 13911,96 грн., з яких 11575,74 грн. орендна плата, 554,68 грн. 3% річних, 1106,67 грн. інфляційні втрати та 674,87 грн. - пеня. Одночасно просила стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 3,4279 га, кадастровий номер :00:002:0268, яка розташована на території Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Згідно договору оренди землі №б/н від 09.09.2015, додаткової угоди про внесення змін до договору оренди від 11.12.2017, земельна ділянка була передана в оренду новому орендарю відповідачу ТОВ «Агро-Край».

Пунктом 1 додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 09.09.2015 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 119831,76 грн., а орендна плата встановлена в розмірі 10 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

В порушення вказаних зобов`язань орендар своєчасно не сплатив орендну плату за 2022 рік, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка на даний час не виплачена.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :00:002:0268 за 2022 рік, 3% річних, інфляційні втрати, пені у загальному розмірі 13911,96 грн, з них: 11575,74 грн. основний борг, 554,68 грн. 3% річних, 1106,67 грн. інфляційні втрати, 674,87 грн. пеня.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Задоволення позовних вимог обґрунтовано встановленим судом фактом наявності заборгованості товариства перед орендодавцем за 2022 рік, яка не була виплачена в визначений сторонами строк та наявності застосування до орендаря норм ст. 625 ЦК України за порушення виконання ним грошового зобов`язання..

Разом з тим, зважаючи на малозначність спору та усталену практику розгляду аналогічних справ, суд, врахувавши доводи відповідача, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу з 5000 грн. до 3000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Агро Край» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Вказує, що умовами договору оренди та додаткової угоди сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, між тим суд безпідставно задовольнив вимоги, виходячи з 12% нормативної грошової

оцінки землі, що суперечить умовам договору.

Також вважає невірним та помилковим наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності від 24.12.2003 є власником земельної ділянки площею 3,4279 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рашівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено Договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав належну їй земельну ділянку, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,4279 га, кадастровий номер :00:002:0268, яка розташована на території Рашівської (зараз Лютенської) сільської ради.

Відповідно до Додаткової угоди № б/н від 11.12.2017 до договору оренди землі, замінено орендаря на нового ТОВ «Агро-Край», змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки 119831,76 грн. та встановлено розмір орендної плати 10% від нормативно грошової оцінки.

Невиплата орендної плати за 2022 рік стала підставою для звернення орендодавця до суду.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку щодо невиконання взятих ТОВ «Агро-Край» зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати за 2022 рік, в зв`язку з чим стягнув останню з урахуванням норм ст. 625 ЦК України та пені за прострочення зобов`язання, що передбачено умовами договору. Виходячи з засад розумності та пропорційності наданих адвокатських послуг, суд стягнув частково витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно укладеного в 2015 році договорі оренди землі, останній укладено на 7 років до 31.12.2022. Умовами договору сторони встановили орендну плату в розмірі 5% НГО земельної ділянки, що складає 4992,99 грн

Пунктом 14 договору оренди землі сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

З додаткової угоди № б/н від 11.12.2017 до договору оренди землі вбачається, щовідбулася заміна орендаря на нового ТОВ «Агро-Край», сторони внесли зміни в договір оренди землі та узгодили розмір орендної плати 10% від нормативно грошової оцінки.

Інші положення договору оренди землі залишились в попередній редакції.

Звертаючись до суду, власник землі ОСОБА_1 вказувала, що додатковою угодою від 01.10.2019 до договору оренди землі, орендна плата була визначена на рівні 12% від нормативно грошової оцінки, виходячи з якої було обраховано заборгованість по орендній платі за 2022 рік та відповідно нараховано пеню та санкції, передбачені ст. 625 ЦК України.

При цьому, позивачем до справи було приєднано довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків стосовно ОСОБА_1 , з яких вбачається, що в грудні 2022 року ТОВ «Агро-Край» було нараховано за оренду землі 14379,83 грн., з яких виплачено лише 2804,07 грн. державі в якості податку - 2588,37 грн. та 215,70 грн. військового збору.

Заперечуючи вказане твердження позивача, відповідач наполягав на тому, що умовами договору розмір орендної плати визначено 10 % від нормативно грошової оцінки землі, що складає 11983,17 грн. та підтверджував, що дійсно в попередньому періоді за домовленістю з орендодавцем мала місце виплата орендної плати дещо в більшому розмірі, ніж передбачено умовами самого договору.

Вирішуючи спір в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до умов договору оренди, а саме згідно додаткової угоди між ОСОБА_1 , ТОВ «Стандарт-Агро» та новим орендарем ТОВ «Агро-Край» від 11.12.2017 сторони визначили, що з 01.01.2018 оренда плата складатиме 10 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та становитиме 11983,17 грн.

Будь-яких інших угод чи договорів оренди, які-б визначали розмір орендної плати в 12 % від нормативно грошові оцінки належної позивачу земельної ділянки, матеріали справи не містять.

При цьому, приєднані до позовної заяви відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, в якій зазначено суму нарахованих податків та зборів, сплачених відповідачем та, на думку позивача, свідчать про встановлення розміру орендної плати саме на рівні 12 % від НГО, не можна ототожнювати з умовами договору оренди, які безпосередньо встановлюють як істотну умову договору розмір орендної плати на рівні 10% НГО земельної ділянки.

При цьому, позивачем в ході розгляду справи не було надано додаткової угоди з визначеним розміром 12% орендної плати.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне приймати до уваги саме визначений сторонами в додатковій угоді розмір орендної плати 10 % від НГО земельної ділянки, що становить 11983,17 грн.

Враховуючи, шо предметом спору є невиконання орендарем своїх договірних зобов`язань, тобто спір виник внаслідок порушення відповідачем передбачених саме умовами договору обов`язків по своєчасній виплаті орендної плати, відтак на увагу заслуговує визначений в угоді розмір орендної плати - 10 % НГО земельної ділянки, оскільки 12 % НГО учасники правовідносин в укладених угодах не погоджували.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про доведеність матеріалами справи визначеного сторонами розміру орендної плати в 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Зважаючи на не заперечення орендарем факту не сплати орендної плати за 2022 рік, остання підлягає стягненню на користь позивача виходячи з доведеного розміру орендної плати 10%. НГО.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в 10 % НГО, а саме в розмірі 9646,45 грн. без врахування податку 18% та військового збору 1,5%, що складає 2336,72 грн., які були сплачені товариством на користь держави.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 14 договору оренди землі сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Зважаючи на встановлені законодавством та умовами договору оренди землі штрафні санкції в разі порушення сплати орендної плати, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України та пені, виходячи з встановленого сторонами в договорі оренди землі розміру 0,01% від несплаченої суми за кожен день.

Враховуючи розмір своєчасно не виплаченої власнику землі орендної плати в сумі 9646,45 грн., а також період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання - з 01.01.2023 по 05.08.2024, з товариства на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 922,23 грн., 3% річних 461,76 грн., а також визначена умовами договору пеня за вказаний період в розмірі 562,39 грн., а загалом 11591,82 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 11591,82 грн., в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно змінити шляхом зменшення стягнутих з орендаря на користь орендодавця як суми заборгованості по орендній платі, так і в частині штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, зважаючи на зміну рішення суду, шляхом зменшення стягнутих сум та задоволення позову на 83,3% (позов задоволено на 11591,82 грн., з заявлених в позові 13911,96 грн.), рішення суду в частині стягнення судового збору підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої суми судового збору з 1211,20 грн. до 1008,93 грн.

Одночасно, підлягає стягненню з позивача на користь товариства судовий збір, яким була оплачена апеляційна скарга, в розмірі 303,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст.ст.376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року змінити, зменшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі з 13911,96 грн. до 11591,82 грн., з яких - 9646,45 грн. основний борг, 3% річних - 461,76 грн., інфляційні втрати - 922,23 грн., пеня - 562,39 грн.

Змінити розподіл судових витрат, зменшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 суму судового збору з 1211,20 грн. до 1008,93 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агро Край» судовий збір за подану апеляційну скаргу в розмірі 303,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 травня 2025 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.