Справа № 588/215/24
Провадження № 2/588/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Макаренка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буймерське господарство» про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 у лютому 2024 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним позовом, який мотивував тим, що позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6411 га, кадастровий номер :00:005:0029, яка розташована на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

У 2008 році між позивачем, як орендодавцем, та ТОВ «Буймерське господарство», як орендарем, був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку, строком на 15 років. Даний договір був зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам», про що вчинено запис від 03.06.2008 за № 53.

На підставі акту прийому-передачі дана земельна ділянка була передана в користування відповідачу.

У зв`язку із закінченням договору оренди, позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення земельної ділянки у строк 7 днів із часу отримання заяви. Дану заяву відповідач отримав 09.01.2024, але земельну ділянку так і не повернув.

Звернувшись до реєстраційної служби щодо внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про припинення права оренди на земельну ділянку за відповідачем у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди № 53 від 03.06.2008, позивач отримав відмову. Відмова була мотивована тим, що право оренди такої земельної ділянки зареєстровано за відповідачем і підставою для його реєстрації є додаткова угода від 15.12.2015 до договору оренди землі № 53 від 03.06.2008, якою начебто позивач та відповідач домовилися збільшити строк оренди земельної ділянки на 10 років, а сам договір виклали у новій реакції.

На звернення позивача до відповідача, останнім була надана копія вказаної додаткової угоди від 15.12.2015 до договору оренди землі. Ознайомившись зі змістом даної додаткової угоди позивач встановив, що підпис у ній вчинено не ним, а невідомою йому особою. При цьому, позивач нікого не уповноважував на підписання такої додаткової угоди.

Отримавши у реєстраційній службі Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.01.2024 було встановлено, що за відповідачем проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 2,6411 га з кадастровим номером :00:005:0029 на підставі договору оренди землі серія та номер: № 53 від 03.06.2008 з урахуванням додаткової угоди серія та номер б/н від 15.12.2015. Право оренди щодо такої земельної діянки зареєстровано державним реєстратором Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведською О.А. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71129338 від 15.01.2024, номер запису про інше речове право 53304166) і підставою для проведення державної реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі серія та номер: № 53 від 03.06.2008 з урахуванням додаткової угоди серія та номер б/н від 15.12.2015.

Посилаючись на зазначені обставини представник позивачка просить суд:

1) визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Буймерське господарство» права оренди на підставі договору оренди землі серія та номер: 53, виданого 03.06.2008 з урахуванням додаткової угоди б/н від 15.12.2015 належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,6411 га з кадастровим номером: :00:005:0029 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області;

2) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведської Олесі Алєйзівни, індексний №71129338 від 15.01.2024 року, номер запису про інше речове право 53304166 щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,6411 га з кадастровим номером: :00:005:0029 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області за ТОВ «Буймерське господарство».

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В. від 12.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі тапризначено підготовче засідання.

08.03.2024 представник відповідача подав відзив на позов, у якому вказав, що доводи позивача про необізнаність про існування додаткової угоди до договору оренди не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що строк дії договору оренди сплинув 03.06.2023, але не зазначає чому звернувся із заявою про повернення земельної ділянки більше ніж через пів року та протягом цього часу отримував орендну плату за дану земельну ділянку. Також представник відповідача звернув увагу на те, що додатковою угодою до договору оренди землі було збільшено розмір орендної плати з 1,5 % до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Упродовж усіх восьми років користування земельною ділянкою, починаючи з дати укладення додаткової угоди 15.12.2015 і до січня 2024 року, позивачу виплачувалась збільшена орендна плата, яку останній приймав і жодного разу не заперечив, не повернув надлишок, не поцікавився причиною збільшення, що було б природньо, якби дійсно йому не було відомо про існування додаткової угоди і значного підвищення вартості оренди земельної ділянки. За період 2018-2021 роки позивач через свого представника ОСОБА_3 отримав оренду плату за землю у збільшеному розмірі у розмірі 8833,48 грн. Дії позивача по схваленню та прийняттю виконання договору оренди саме у редакції додаткової угоди свідчать про те, що йому, по-перше було достеменно відомо про існування цієї додаткової угоди, а по-друге позивачем дана угода була погоджена, схвалена, він не заперечував проти її підписання. За цих обставин, твердження позивача у позові не відповідають дійсності і свідчать про недобросовісність поведінки позивача. Позивач також порушує принципи справедливості, розумності та демонструє суперечливу поведінку. Більш того, навіть якщо б додаткова угода не була підписана, строк договору оренди закінчився 03.06.2023 і жодна із сторін не виявила бажання його розірвати, орендні відносини продовжили існувати, орендар сплачував орендну плату, а орендодавець її приймав. Сторони не підписали акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, користування нею продовжилось. За таких обставин, договір оренди не припинив свою дію, оскільки позивач своєю поведінкою і відсутністю заперечень про користування відповідачем земельною ділянкою поновив дію договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах, що були при його укладенні. Станом на цей час умови спірного договору виконуються у повному обсязі, орендна плата позивачу сплачена в повному обсязі. Тому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

19.03.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій окрім обставин викладених у позовній заяві також вказав, що стороною відповідача оспорюється факт укладення між сторонами додаткової угоди від 15.12.2015 до договору оренди землі від 03.06.2008. Умовами договору оренди передбачено, що орендна плата виплачується в строки: 1-30 серпня, а остаточний розрахунок до першого березня наступного року. Тому твердження відповідача, що продовження отримання позивачем орендної плати після спливу строку дії договору оренди землі від 03.06.2008 свідчить про існування такої додаткової угоди є таким, що не відповідає фактичним обставинам. Також не може бути підтвердженням укладення додаткової угоди і факт проведення виплати орендної плати у більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору оренди землі, оскільки саме на відповідача, як орендаря земельної ділянки, покладено обов`язок на проведення виплати ним орендної плати. Крім того, умовами п. 10 договору оренди землі від 03.06.2008 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Тобто сам факт проведення індексації орендної плати передбачає поступове збільшення її розміру. Твердження відповідача про те, що договір не припинив свою дію, оскільки позивач своєю поведінкою і відсутністю заперечень проти користування відповідачем земельною ділянкою, поновив дію договору на той самий строк та на тих самих умовах, що були при його укладенні 03.06.2008 суперечить нормам чинного законодавства. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання обома сторонами договору оренди встановленої цією нормою процедури та строків. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Умовами п. 8 договору оренди землі від 03.06.2008 встановлено, що орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В той же час відповідач не надав доказів направлення такого повідомлення позивачеві та отримання ним такого повідомлення. Строк договору закінчився 03.06.2023. Своїм право на продовження договору відповідач протягом 90 днів до закінчення строку договору не скористався.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. від 05.04.2024 дана справа прийнята до свого провадження, розгляд справи розпочато спочатку та призначено підготовче засідання.

Ухвалами суду від 14.05.2024, 14.06.2024 та 06.08.2024 за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі, відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.12.2024 за клопотанням представника позивача призначена судова почеркознавча експертиза та на час її проведення провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 06.01.2025 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав із підстав указаних у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив задовольнити вимоги. Також представник позивача просив застосувати наслідки ухилення відповідача від участі у проведенні експертизи, зокрема врахувати ненадання відповідачем примірника додаткової угоди до договору оренди землі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив пославшись на обставини викладені у відзиві на позові, просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача зазначив, що документи ТОВ «Буймерське господарство» перебували у приміщенні старостату с. Буймер та згоріли під час ракетного обстрілу. Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що представник позивача засвідчив копію додаткової угоди до договору оренди землі, вказавши, що вона відповідає оригіналу, тобто підтвердив те, що оригінал додаткової угоди є у позивача та міг бути наданий для проведення експертизи. Вважає, що дана справа виникла у зв`язку з тим, що хтось запропонував позивачу більше грошей за оренду земельної ділянки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце земельні правовідносини, позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 007876 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6411 га, кадастровий номер :00:005:0029, що розташована на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 11, 20 том 1).

03.06.2008 між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буймерське господарство», як орендарем, був укладений договір оренди землі, який був зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2008 за № 53. За умовами даного договору ОСОБА_2 передав ТОВ «Буймерське господарство» у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,5879 га, у тому числі: рілля - 2,6411 га, сіножаті 0,6855 га, пасовища 0,2613 га, строком на 15 років. Також сторони узгодили, що оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі, с/х продуктами або послугами: за 2007 рік у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки, а починаючи з 01.01.2008 у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: 1-31 серпня, остаточний розрахунок до першого березня наступного року. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 35060 грн 81 коп. (а.с. 12-13 том 1).

В подальшому, 15.12.2015 між ОСОБА_2 та ТОВ «Буймерське господарство було укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 53 від 03.06.2008 згідно якої сторони погодили збільшити строк оренди земельної ділянки на 10 років та викласти основний договір у новій редакції. Зокрема сторони погодили таке: в оренду передається земельна ділянка площею 2,6411 га, кадастровий номер :00:005:0029; нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 82004,68 грн; договір укладено на 20 років; розмір орендної плати становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка вноситься щорічно до 31 грудня року за який вноситься орендна плата. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку основного договору (а.с. 18-19 том 1).

28.12.2023 ОСОБА_2 надіслав на адресу ТОВ «Буймерське господарство» лист до якого додав заяву про повернення земельних ділянок по закінченню строку дії договору оренди землі, а також акт приймання-передачі земельних ділянок. У заяві про повернення земельних ділянок позивач зазначив, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі та не бажанням продовжувати договірні відносини з ТОВ «Буймерське господарство», просить у 3-х денний термін з моменту отримання даної заяви повернути йому за актом приймання-передачі земельні ділянки: площею 2,6411 га, кадастровий номер :00:005:0029; площею 0,5492 га, кадастровий номер :00:005:0398; площею 0,1363 га, кадастровий номер :00:005:0070; площею 0,2613 га, кадастровий номер :00:005:0111, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Вказаний лист було отримано ТОВ «Буймерське господарство» 09.01.2024 (а.с. 15-17 том 1).

Згідно інформаційної довідки № 363559168 від 29.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведською Олесею Алєйзівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №71129338 від 15.01.2024 року, а саме, щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,6411 га з кадастровим номером: :00:005:0029 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області за ТОВ «Буймерське господарство». Номер запису про інше речове право 53304166 від 10.01.2024. Документи, які подані для проведення державної реєстрації права оренди державний реєстратор зазначила: договір оренди землі від 03.06.2008 за № 53, а також додаткова угода від 15.12.2015 (а.с. 20 том 1).

Вищевказаний договір оренди землі № 53 від 03.06.2008 та спірна додаткова угода до нього від 15.12.2015 разом із рішенням державного реєстратора Недведської О.А. про державну реєстрацію право оренди міститься у реєстраційній справі, наданій Охтирською районною державною адміністрацією, а також у реєстраційній справі №250, наданій Садівською сільською радою Сумського району Сумської області (а.с. 120-140, 149-165, 172-183 том 1).

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Така дія особи, перш за все характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вільне волевиявлення учасника правочину є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі, що підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даній справі представник позивача звертаючись до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 обґрунтовував вимоги тим, що позивач не підписував додаткової угоди від 15.12.2015 до договору оренди земельної ділянки від 03.06.2008 за № 53, який укладений між позивачем та ТОВ «Буймерське господарство», тому така угода є неукладеною, а державна реєстрація права оренди - незаконною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) виснувала про те, що укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені у ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Висловлене вище про можливість визначити фактичне укладення правочину у спосіб його виконання (за відсутності законодавчих застережень про інше) не суперечить викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) правовому висновку про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 567/1039/22 зазначено: «стверджуючи, що договори сторона орендодавця не укладала та не підписувала, суди повинні були врахувати, що позивач мала доводити не лише те, що вона не підписувала договори (як окремі документи), а й не укладала такі договори (двосторонні правочини як результат домовленості двох сторін, спрямованої на встановлення певних цивільних прав та обов`язків), відповідно, що між сторонами не виникли правові відносини із договору оренди землі, оскільки позивач не виявляла своєї волі на укладення таких правочинів. Натомість відповідач має доводити виникнення між сторонами правовідносин із договору оренди землі, виконання такого договору сторонами внаслідок досягнення домовленості з приводу користування земельними ділянками орендодавця».

Як установлено судом між сторонами тривалий час існують договірні відносини щодо користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Спір виник щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, яку позивач стверджує, що не укладав та не підписував. Разом з тим, відповідач стверджує, що така угода була укладена та виконувалася.

На підтвердження факту укладення та виконання додаткової угоди представником відповідача було надано: відомості про виплату грошей, платіжні інструкції про сплату орендної плати ОСОБА_2 за період з 2015 по 2023 роки, податкові розрахунки про сплату відповідачем податку з доходів фізичних осіб за ОСОБА_2 , а також довіреність ОСОБА_2 на отримання орендної плати за земельні паї на ім`я ОСОБА_3 . Розмір орендної плати, яка виплачувалася ОСОБА_2 за період з 2015 по 2023 роки є значно вищим ніж той, що передбачено договором оренди землі від 03.06.2008 (а.с. 48 -54 том 1).

На спростування доводів відповідача, представником позивача була заявлена судова почеркознавча експертиза, яка не була проведена у зв`язку із неможливістю надання на клопотання експерта оригіналу спірної додаткової угоди до договору оренди землі.

Суд не погоджується з доводами представника позивача та не вбачає підстав для застосування наслідків ухилення сторони від участі у проведенні експертизи, що передбачені ст. 109 ЦПК України, оскільки неможливість надання відповідачем оригіналу додаткової угоди підтверджується довідкою виданою старостою Буймерського старостинського округу від 02.08.2024 за №2 в якій зазначено, що офіс підприємства ТОВ «Буймерське господарство» на момент ракетного обстрілу 11.03.2024 знаходився у приміщенні старостату за адресою: вул. Центральна, 34, с. Буймер, Охтирського району, Сумської області. В результаті ракетного обстрілу дане приміщення та службова документація було знищено повністю і відновленню не підлягає. Крім того, неможливість подання доказу підтверджується актом про пожежу від 11.03.2024 в якому зазначено, що в результаті пожежі, яка виникла 11.03.2024 о 11 год. 45 хв. в адміністративній будівлі старостинського округу с. Буймер було знищено: адміністративну будівлю по всій площі, оргтехніку, меблі, сейфи, архівна службова документація (а.с. 146-148).

Таким чином позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо не укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Відтак, позивачем не спростовано презумпцію правомірності правочину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що додаткова угода від 15.12.2015 до договору оренди землі № 53 від 03.06.2008, укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Буймерське господарство», є невід`ємною частиною основного договору, вважається укладеною як і основний договір, на підставі якої у ТОВ «Буймерське господарство» наявне право оренди земельної ділянки площею 2,6411 га, кадастровий номер :00:005:0029, на строк визначений у цій додатковій угоді. Реєстрація права оренди ТОВ «Буймерське господарство» на земельну ділянку відбулася на підставі угоди, яка фактично була укладена сторонами та виконувалася. Тому суд не вбачає підстав для визнання відсутнім права оренди ТОВ «Буймерське господарство» на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0029 площею 2,6411 га, а також відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Буймерське господарство» на вказану земельну ділянку.

Отже, позов не підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буймерське господарство» про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Буймерське господарство», адреса місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 35 с. Буймер, Охтирський район, Сумська область, 42632, .

Суддя О. О. Огієнко