ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/654/25 Справа № 707/3752/24 Категорія: 305010900 Головуючий по 1 інстанції Баронін Д.Б. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»

представник позивача - адвокат Сечко Сергій Володимирович

відповідач - ОСОБА_1

особа, що подала апеляційну скаргу: представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - адвокат Сечко Сергій Володимирович

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - Сечка Сергія Володимировича на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 589 грн. 91 коп. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 27 липня 2023 року о 09 год. 30 хв. в м. Черкаси по бульвару Шевченка, 207 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Під час пригоди було заподіяно шкоду автомобілю марки «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту № 019031/4605/0000068 від 18 вересня 2022 року укладений між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 . Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

31 липня 2023 року страхувальник звернувся до позивача з заявою № 9 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО».

Заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 визнано страховим випадком.

Позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 47 212 грн. 18 коп. згідно платіжного доручення № 107527 від 21 серпня 2023 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АТ003255273.

ПАТ «НАСК «Оранта» за вирахуванням зносу виплатила на користь ПрАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування в розмірі 38 622 грн. 27 коп. згідно платіжного доручення № 45378 від 11 вересня 2023 року.

Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає 8 589 грн. 91 коп.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача.

Рішення суду обґрунтовано тим, що сума виплати, здійсненої позивачем на користь ОСОБА_2 з метою проведення ремонтних робіт щодо пошкодженого транспортного засобу в розмірі 47 212 грн. 18 коп. не перевищує ліміт страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача. З відповідача може бути стягнута лише та сума шкоди, яка не має відшкодовуватися страховиком відповідача за полісом ОСЦПВ згідно з Законом. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що заявлена ним до стягнення з відповідача сума в розмірі 8 589 грн. 91 коп. складається із залишку несплаченої за полісом ОСЦПВ суми відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу, або з розміру шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «Уніка» - адвокат Сечко С.В. просив скасувати заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач набув права вимоги до відповідача, оскільки останній в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування ним шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Так як, страховик відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» 38 622 грн. 27 коп., а розмір відшкодування становить 47 212 грн. 18 коп., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця в розмірі 8 589 грн. 91 коп.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи зі змісту частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 019031/4605/0000068 від 18 вересня 2022 року (а.с. 6-12) укладеного між АТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 , страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати збитки у разі настання страхового випадку (зокрема, дорожньо-транспортної пригоди) за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 .

Строк дії вищевказаного договору згідно з пунктом 13 триває до 20 вересня 2023 року, а страховим ризиком згідно з пунктом 5 договору є, зокрема, ДТП. Відповідно до п. 15.2 договору відшкодування збитків здійснюється без урахування зносу деталей, що замінюються при ремонті.

Згідно з інформацією щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ №003255273 (а.с. 24), станом на 27 липня 2023 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зі страховою сумою шкоди, заподіяної майну, в розмірі до 160 000 грн.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2023 по справі № 711/5129/23 (а.с. 5), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.

З вищевказаної постанови суду вбачається, що 27 липня 2023 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по бул. Шевченка, 207, в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «MAZDA CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

У повідомленні Національної поліції України про вищевказане ДТП (а.с. 25) вказані наступні дані транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT»: державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова, номер кузова НОМЕР_4 (тобто, такий самий номер кузова, як і у інформації щодо полісу обов`язкового страхування).

ОСОБА_3 , яка є власником автомобіля «MAZDA CX-5» звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою № 9 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 019031/4605/0000068 (а.с. 13).

Зі змісту ремонтної калькуляції № від 16 серпня 2023 року (а.с. 18-19), складеної щодо автомобіля «MAZDA CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з приводу ДТП, яке відбулося 27 липня 2023 року, вбачається, що зведені дані по розрахунку складають загальну вартість 51 847,18 грн. Вказана ремонтна калькуляція не містить власноручного або електронного підпису будь-якої особи, а також не містить вказівки на особу, яка її склала.

Згідно страхового акту № 9 від 18 серпня 2023 року (а.с. 21) сума страхового відшкодування складає 47 212,18 грн. При цьому в акті вказано, що базовий знос ТЗ та відповідний рік експлуатації складає 10 %, а також вказано, що вартість складових та вартість матеріального збитку визначена з урахуванням зносу.

Відповідно до платіжного доручення № 107527 від 21 серпня 2023 року (а.с. 22) ПрАТ «СК «Уніка» було виплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування 19031/4605/0000068 від 18 вересня 2022 суму в розмірі 47 212,18 грн.

Згідно платіжного доручення № 45378 від 11 вересня 2023 року (а.с. 23) ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено на користь ПрАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування в порядку регресної вимоги № 9 від 07 вересня 2023 року у сумі 38 622,27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України Договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, ЗУ «Про страхування», інших законодавчих актів.

Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 ЗУ «Про страхування».

Пунктом 9 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 32.7 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно п. 8.1, 8.3, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ (втрати товарної вартості).

Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказано, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Із встановлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 і позивач з урахуванням змісту ст. 993 ЦК України та ст.ст. 29, 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» міг отримати право вимоги до відповідача лише з двох підстав:

1)На суму, що перевищує максимальний розмір страхової виплати за полісом ОСЦПВ, тобто на суму яка перевищує 160 000;

2)На суму тієї шкоди яка не має відшкодовуватися страховиком за полісом ОСЦПВ згідно із Законом (наприклад, на суму шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, або на залишок несплаченої за полісом ОСЦПВ суми відновлювального ремонту без урахування зносу).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що сума виплати, здійсненої ПрАТ «СК «Уніка» на користь потерпілої з метою проведення ремонтних робіт щодо пошкодженого транспортного засобу автомобіля «MAZDA CX-5» не перевищує ліміту страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача та дійшов обгрунтованого висновку, що з ОСОБА_1 може бути стягнута лише сума шкоди, яка не має відшкодовуватися страховиком відповідача за полісом ОСЦПВ згідно із Законом.

Матеріали справи не містять звіту суб`єкта оціночної діяльності чи висновку експерта, які дають можливість встановити вартість відновлювального ремонту автомобіля «MAZDA CX-5». Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зі змісту наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № від 16 серпня 2023 року (а.с. 18-19) неможливо встановити який коефіцієнт зносу був застосований під час оцінки вартості ремонту транспортного засобу, як був розрахований цей коефіцієнт, до якої суми був застосований цей коефіцієнт та чи був він застосований взагалі. Крім того, вказана калькуляція ніким не підписана та не містить відомостей ким вона була здійснена, тому такий доказ обгрунтовано визнаний судом таким, що не відповідає критеріям достовірного доказу. Доводи апеляційної скарги про те, що надана ними ремонтна калькуляція є належним доказом для встановлення витрат, пов`язаних з ремонтом автомобіля, відхиляється колегією суддів з вищенаведених обставин.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтями 79-81 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки виплата потерпілій в дорожньо-транспортній пригоді була здійснена у відповідності до визначеного в страховому акті розміру збитку з урахуванням зносу, а страховик відповідача сплатив на користь позивача суму страхового відшкодування за вирахуванням зносу, про що представником ПрАТ «СК «Уніка» зазначено в позовній заяві, тому є обгрунтованим висновок суду про те, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би дозволяв визначити з чого складається та як обрахована заявлена в позовній заяві сума майнових вимог в розмірі 8 589,91 грн. Тобто, позивачем не доведено суду, що заявлена ним до стягнення сума складається із залишку несплаченої за полісом ОСЦПВ суми відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу, або з розміру шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Уніка» фактично зводяться до того, що відповідач у відповідності до ст. 1194 ЦК України має обов`язок сплатити різницю страхового відшкодування, яка визначається між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, тому вважають, що набули права на стягнення такого відшкодування в заявленому в позові розмірі. Колегія суддів відхиляє такі доводи скарги, оскільки розмір шкоди, завданої автомобілю «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 не перевищує максимальний розмір страхової виплати за полісом ОСЦПВ, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а заявлена до стягнення сума шкоди, який не мала відшкодовувати страхова компанія відповідача грунтується на розмірі відрахованого зносу із загальної суми завданої шкоди, при цьому доказів з яких можливо було б встановити суму відновлювального ремонту без урахування зносу суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ПрАТ «СК «Уніка» необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - Сечка Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді