У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до Подільського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

01 жовтня 2024 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

30 грудня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі та залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з тим, що позивач та його представник, які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду вказаної справи, не з`явились у жодне із призначених судом засідань.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у судове засідання, призначене на 07 квітня 2025 року на 10 год. 00 хв., представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, хоча про його проведення повідомлялася належним чином під письмову розписку в приміщенні суду, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 05 травня 2025 року о

09 год. 30 хв., про що було повідомлено сторони.

В призначене судове засідання 05 травня 2025 року о 09 год. 30 хв. позивач та його представник повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Позивач - засобами поштового зв`язку, конверт повернувся з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», а його представник, шляхом направлення повістки в електронний кабінет в системі «Електронний суд».

Жодних клопотань від позивача чи його представника щодо відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання за їх відсутності до суду не надходило, про причини неявки вони суд не повідомили.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під «добросовісністю» необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Судом також враховується стала практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06.09.2007, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно із ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО.О. Ковбасюк