Провадження 2-др/193/5/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 травня 2025 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
при секретарі Ратушної В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Стариченка Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: ПАТ «СК «УНІКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2025 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі . Вирішено «стягнути з ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , на користь

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 75592 грн. 96 коп. (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 96 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , моральну коду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень). 05.05.2025 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якого зазначено, що судом при винесенні рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору в розмірі 4360 грн 32 коп. також, у зв`язку із задоволенням позову судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу 41500 грн.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, від представник позивача надійшло клопотання про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання відповідач, представник відповідача ОСОБА_3 , з`явилися, заперечували проти задоволення заяви. Пояснили, що сума , заявлена до відшкодування витрат на правову допомогу є значно завищеною, справа не є резонансною, не є складною, не відбувалося затягування розгляду справи, матеріальний стан відповідача є незадовільним, і враховуючи заявлену в позові суму судових витрат в розмірі 10000 грн , визнали в цій частині заяву в розмірі 10000 грн. та судового збору в розмірі 3391,36 грн та 484,48 грн. за подання клопотання про забезпечення позову, вважали, що судовий збір , сплачений за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин, суд вирішив питання щодо розгляду заяви у відсутність позивача, представника позивача, належним чином повідомлених.

Заслухавши пояснення сторони відповідача, вивчивши матеріали заяви, цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог.

Так, Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2025 року вирішено «стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 75 592 грн. 96 коп.

(сімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 96 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень)» .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2025 року позов задоволено в повному обсязі.

На підтвердження оплати судового збору в розмірі 4360 грн 32 коп суду надано квитанції про оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3391,36 грн (т. 1 а.с.38); оплату судового збору про оплату заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн (т. 1 а.с.143). та оплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області, яку було задоволено в розмірі 484,48 грн. (т. виділ. а.с. 70), які згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Між адвокатом Старіченком М.П. та ОСОБА_2 укладено договір б/н від 05.11.2024 року (т. 1 а.с.13-14), до якого додано акт виконаних робіт (надання консультації підготовка позовної заяви) від 15.11.2024 року (т. 1 а.с.28), квитанцію до прибуткового касового ордера № 331 від 15.11.2024 про отримання 10000 грн до акті виконаних робіт від 15.11.2024 року (т. 1 а.с.29).

Також, на доказ понесених позивачем витрат суду надані:

- додаткова угода № 2 від 15.12.2024 (т. 2 а.с.62) до договору про надання правничої допомоги № б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку відповіді на відзив по справі № 193/2028/24, який становитиме 5000 (п`ять тисяч) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 16.12.2024 (т. 2 а.с.зв.62) так квитанція від 16.12.2024 № 528 (т. 2 а.с.71) ;

- додаткова угода № 3 від 06.01.2025 (т. 2 а.с.63) до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку клопотання про долучення доказів по справі № 193/2028/24, який становитиме 1000(одну тисячу) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 06.01.2025 (т. 2 а.с. 63 зв.) та квитанція № 11 від 06.01.2025 (т.2а.с.71);

- додаткова угода № 4 від 13.01.2025 (т. 2 а.с.67) до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку заперечення на клопотання про призначення судової експертизи по справі №193/2028/24, який становитиме 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 14.01.2025 (т. 2 а.с. 67 зв.) та квитанція № 25 від 14.01.2025;

- додаткова угода № 7 від 27.02.2025 (т. 2 а.с. 70) до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку заперечення на клопотання про приєднання до матеріалів справи по справі №193/2028/24, який становитиме 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 28.02.2025 (т. 2 а.с. 70 зв.) та квитанція від 28.02.2025 (т. 2 а.с.71 зв);

Згідно п. 3.1. додаткової угоди № 1 від 05.11.2024 (т. 1 а.с.14), оплата

послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в розмірі 2000 гривень за 1 судове засідання.

Згідно матеріалів справи, протоколів судових засідань, представник позивача приймав участь в судових засіданнях 14.01.2025, 19.02.2025, 31.03.2025, 01.04.2025, 22.04.2025.

Оплата підтверджена квитанцією № 26 від 14.01.2025 (т.2 а.с. 71), актом виконаних робіт -участь в судовому засіданні (т. 2 а.с.58); квитанцією № 49 від 20.02.2025 (т. 2 а.с. 71 зв.), актом виконаних робіт від 20.02.2025 (а.с.58 зв.); квитанцією № 61 (т. 2 а.с.72) , актом виконаних робіт від 31.03.2025 (т. 2 а.с.59); квитанцією № 63 від 02.04.2025 (т. 1 а.с.72), актом виконаних робіт від 02.04.2025 (т. 2 а.с.59 зв.);квитанцією № 69 від 22.04.2025 (т. 2 а.с.72), актом виконаних робіт від 22.04.2025 (т. 2 а.с.60), що складає разом 10000 грн.

Також, додано:

- додаткова угода № 5 від 17.01.2025 (т. 2 а.с. 68 зв.) до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку Заяви про забезпечення позову по справі № 193/2028/24, який становитиме 2500(дві тисячі п`ятсот) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 17.01.2025(т. 2 а.с.68) та квитанція № 33 від 17.01.2025 (т. 2 а.с. 71 зв.);

-додаткова угода № 6 від 29.01.2025 (т. 2 а.с.69) до договору про надання правничої допомоги №б/н від 05.11.2024, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку апеляційної скарги на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року по справі № 193/2028/24, який становитиме 4500(чотири тисячі п`ятсот) гривень. До заяви додається відповідний акт виконаних робіт від 30.01.2025 (т. 2 а.с.69 зв.) та квитанція № 40 від 30.01.2025 (т. 2 а.с. 69 зв.).Згідно до п. 3.1. додаткової угоди № 6 від 29.01.2025 (т. 2 а.с. 69), оплата послуг з представництва інтересів у суді апеляційної інстанції здійснюється в розмірі 3500 гривень за 1 судове засідання.

Представник позивача Старичено М.П. приймав участь у судовому засіданні у Дніпровському апеляційному суді 03.04.2025, що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.04.2025 (т. 2 а.с.61) та квитанцією від 03.04.2025 (т. 2 а.с.72).

В актах виконаних робіт зазначено , що адвокат посвідчує оплату послуг. Вище перелічені акти виконаних робіт відповідно до п. 7.3 додаткової угоди №1 до договору б/н від 05.11.2024 року підписані замовником.

Згідно вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, подана представником позивача 18.11.2024 року, містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається з суми судового збору та правничої допомоги в розмірі 10000 грн. (т.1 а.с.1-5), враховуючи означені в договорі можливості збільшення гонорару за обставинами розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 134ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Таким чином, згідно зі статтею 141 ЦПК України, розподіл судових витрат (включаючи судовий збір) здійснюється за результатами розгляду справи по суті, тобто після ухвалення рішення або постановлення остаточного процесуального акта, яким закінчується розгляд справи.

Отже, заперечення представника відповідача ОСОБА_3, про відсутність підстав стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області про забезпечення позову, скасування її та задоволення клопотання представника позивача не ґрунтуються на вимогах закону та підлягає задоволенню в розмірі 484,48 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 141 ЦПК України представником позивача та ходом розгляду справи суду доведено неможливість передбачення таких витрат позивачем, враховуючи поведінку сторони відповідача.

Враховуючи, що додаткова угода №1, яка є невід`ємною частиною договору та до нього здійснено безпосередню відсилку у договорі, було надано суду та стороні відповідача разом із поданням позову, а отже, не позбавило іншу сторону обізнаності про можливість зміни орієнтовної суми судових витрат. Отже, сторона відповідача, обираючи спосіб поведінки під час розгляду справи повинна була передбачати збільшення таких витрат.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.ч.1,2ст.137ЦПК України витрати,пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно із статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Згідно наданих, вище перелічених, у якості доказу, документів встановлено, що позивачем понесено витрати на правову допомогу в загальному розмірі 41500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України у справі №178/1522/18 від 01.09.2021 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Адвокатом по справі, підготовлено та подано позовну заяву, яка не є винятковою справою, подано заяву про забезпечення позову та апеляційну скаргу на відмову в задоволенні клопотання, відповідь на відзив, заперечення на клопотання про призначення судової експертизи, заперечення на доручення рецензії, прийняв участь у шести судових засіданнях, розмір яких загалом складають 9 годин 01 хвилину. Суд вважає, що дана справа не є резонансною, не має ознак надмірно навантаженої, має усталену практику.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Окрім того, суд зазначає наступне, визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст.. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно укладеного договору про надання послуг, на момент подання позову, згідно додаткової угоди сторонами визначено суму на вартість послуг 10000 грн, а також участь в судовому засіданні 2000 грн. за одне судове засідання. Інших умов не оговорено.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд позбавлений можливості за наданим позивачем договором про надання правничої допомоги, встановити обумовлену суму при укладенні договору 05.11.2024 року для розрахунку в розмірі 41500 грн.

Суд вважає заявлену суму в розмірі 41500 грн. завищеною та неспівмірною проведеній роботі по цій справі: позовна заява, клопотання про забезпечення позову, апеляційна скарга на ухвалу, заперечення на клопотання відповідача (2), участь 6 судових засідань (в режимі відеоконференцзвязку).

Також, суд враховує, що прайс фіксованих послуг під час укладення договору відсутній, ціни встановлювались під час розгляду справи додатковими угодами з встановленням ціни послуги, у зв`язку із чим сторона відповідача була позбавлена можливості передбачити витрати в розмірі 41500 грн., враховуючи заявлену орієнтовну ціну судових витрат- 10000 грн.

Суд вважає, що сума за надану правову допомогу у розмірі 15 000 грн. буде справедливою та співмірною, у зв`язку із чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, рішенням Софіївського районного суду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: ПАТ «СК «УНІКА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено в повному обсязі, отже, враховуючи обставини слухання справи, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн. та оплати судового збору в розмірі 4360 грн 32 коп., яка складається з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3391,36 грн., оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн. та оплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області в розмірі 484,48 грн., які згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.141, 142, 244, 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Стариченка Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: ПАТ «СК «УНІКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі - 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 32

копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп..

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія „УНІКА"», ел. пошта , юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6 літ.В, .

Повний текст рішення виготовлено у відповідності до положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України 12 травня 2025 року.

Суддя Н.О. Кравченко