Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1892/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про встановлення права власності на спадщину за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/6352/24 від 23.10.2024 року визнано за позивачем право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом згідно сертифіката серії ЗК №0078967. Під час звернення позивача у Пийтерфолвівську сільську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, працівниками земельного відділу його повідомлено про те, що даний сертифікат отоварений покійним батьком позивача - ОСОБА_3 і ще за життя та йому 03.05.2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК №011147. Про його існування позивачу було до цього часу невідомо, а тому він звертався в суд із позовом про визнання лише права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом по сертифікату.

Крім позивача спадкоємцем щодо спадщини є його мати - ОСОБА_4 . За прийняттям та оформленням спадщини за померлим ніхто на звертався, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Спадщину позивачем прийнято в порядку ст.1268 ЦК України. У зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу змушений звернутися за встановленням права на спадщину у судовому порядку. За таких обставин, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК №011147.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач будучи повідомленою про день, час та місце проведення розгляду справи належним чином, в підготовче засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом належними та достовірними доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/6352/24 від 23.10.2024 року визнано за позивачем право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом згідно сертифіката серії ЗК №0078967.

Під час звернення позивача у Пийтерфолвівську сільську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, працівниками земельного відділу його повідомлено про те, що даний сертифікат отоварений покійним батьком позивача - ОСОБА_3 ще за життя та йому 03.05.2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК №011147.

Про існування державного акта позивачу було до цього часу невідомо, а тому він звертався в суд із позовом про визнання лише права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом по сертифікату.

Встановлено, що крім позивача, спадкоємцем щодо спадщини є і його мати ОСОБА_4 , яка на спадщину не претендує.

За прийняттям та оформленням спадщини за померлим ніхто на звертався, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру .

Спадщину позивачем прийнято в порядку ст.1268 ЦК України, поскільки на момент смерті спадкодавця вони проживали разом, що стверджується що стверджується довідкою №04-20/154 від 12.08.2024 року, виданої виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради та встановлено рішенням Виноградівського районного суду по справі №299/6352/24 від 23.10.2024 року.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для оформлення спадкових прав позивач в нотаріальному порядку позивач має перешкоди у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який втрачено.

Таким чином, позивач не може оформити спадщину через нотаріальну контору, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення в Україні станом на 01.01.2025 року вартість одного гектара землі ріллі становить 32 097,71 грн.

Так, нормативна грошова оцінка спадкової земельної ділянки згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК №011147, площею 0,72 га становить: 32 097,71 грн (вартість 1 га ріллі) х 0,72 га (розмір земельної ділянки) = 23 110,35 грн.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81,200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1261, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК № 011147.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко