ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/515/23 Номер провадження 22-ц/814/762/25Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Одринської Т.В.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленка Олександра Віталійовича на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки та визнання права власності на частину майна,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0, 1051 га, кадастровий номер :01:009:0396, яка розташована за вказаною адресою.

Вказував, що після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

На його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нотаріусом було заведено спадкову справу, але постановою від 14 березня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 з тих підстав, що заяву про прийняття спадщини також подав ОСОБА_2 , який також звернувся до нотаріальної контори із заявою, в якій просив не видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, оскільки існує спір щодо її прийняття та розподілу між спадкоємцями.

Зважаючи на неможливість вирішення спору в позасудовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду.

В липні 2023 року з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину майна звернувся ОСОБА_2 .

В своєму позові просив :

встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 , однією сім`єю як чоловік та жінка, не перебуваючи в шлюбі між собою, починаючи з 12 січня 2005 року і до часу відкриття спадщини , тобто до моменту смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнати житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:009:0396, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , об`єктами права спільної сумісної власності його та ОСОБА_3 ,

визнати за ним право власності на частину будинку з господарськими будівлями та на частину земельної ділянки площею 0,1051 га за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог посилався на те, що в січні 2005 року вони з ОСОБА_3 вирішили розпочати проживати разом однією сім`єю як подружжя, в зв`язку з чим він переїхав жити у належний їй житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку вони проживали безперервно однією сім`єю аж до дня смерті ОСОБА_3 , при цьому свої відносини не узаконювали. Однак останні носили характер подружніх, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, виконували спільні права та обов`язки, разом відпочивали.

Під час спільного проживання за рахунок власних та спільних грошових заощаджень ними були виконані численні ремонтні та будівельні роботи, унаслідок чого домоволодіння істотно збільшилось у вартості.

Наявність спадкоємця першої черги виключає можливість успадкування ним майна після померлої ОСОБА_3 , з якою він постійно проживав понад 5 років, що змусило його звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину майна.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки та визнання права власності на частину майна задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_1 , однією сім`єю як чоловік та жінка, не перебуваючи у шлюбі між собою, починаючи з 12 січня 2005 року до часу смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували в шлюбі між собою: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:009:0396, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:009:0396, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 5812, 27 грн.

Ухвалюючи рішення місцевий суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_2 та відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , роз`яснивши, що він має право на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в частці, що входить до складу спадкової маси після померлої матері.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Єрмоленко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Вказує, що спірне домоволодіння є спадковим майном від бабусі, яке за життя мати за власні кошти добудувала.

Вважає, що вказане домоволодіння не може вважатися спільним сумісним майном чоловіка та жінки, оскільки своє право власності його матір зареєструвала 23.07.2004, тобто до часу, з якого почала проживати з ОСОБА_2

Звертає увагу, що ОСОБА_2 не довів належними доказами факт перебування з його матір`ю у фактичних шлюбних відносинах та не представив суду доказів на підтвердження здійснення ним ремонтник, будівельних робіт, внаслідок чого вартість спірного нерухомого майна збільшилася і це збільшення може слугувати підставою для визнання житлового будинку спільною власністю його та його матері.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 , державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В. на підставі своєчасно поданих заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини, заведено спадкову справу№ 236/200.

Постановою державного нотаріуса від 02 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 з огляду на відсутність документів, що підтверджують родинні чи інші стосунки з померлою та наявність спадкоємця першої черги.

Іншою постановою державного нотаріуса від 14 березня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , з огляду на наявність спору між спадкоємцями та подачу ОСОБА_2 позову до суду про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем.

Зважаючи на неможливість оформлення своїй спадкових прав в позасудовому порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаними позовами.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд, прийнявши до уваги надані останнім докази, дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання осіб як чоловіка та жінки не перебуваючи в шлюбі та на підставі ст. 60 СК України визнав об`єктом права спільної сумісної власності будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 частку вищевказаного нерухомого майна.

Зважаючи, що частина спірного майна є об`єктом права спільної сумісної власності, суд відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позову в заявленому розмірі, роз`яснивши право на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в частці, що входить до складу спадкової маси після померлої матері.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, яких він дійшов з порушенням норм матеріального права.

Так, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В даному випадку ОСОБА_2 не заперечується необхідність встановлення факту спільного проживання для оформлення спадщини після померлої ОСОБА_3 , враховуючи також наявність спадкоємця першої черги сина померлої.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо доведеності позивачем юридичного факту щодо його спільного проживання з ОСОБА_3 , який підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: довідкою Піщанської сільської ради про його проживання без реєстрації в АДРЕСА_1 , документами про поховання ОСОБА_3 , декларацією про вибір лікаря, де довіреною особою зазначена ОСОБА_3 , копіями фотографій з сімейних свят та відпочинку, подвір`я домоволодіння, що охоплюють тривалий період часу.

Також факт спільного проживання підтвердили допитані в суді першої інстанції свідки, які є як сусідами проживають поруч, так і теща ОСОБА_1 ОСОБА_5 .

Вказані свідки підтвердили спільний побут ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ремонт будинку та облаштування прилеглої території, спільну працю по господарству та на огороді. Також зазначили, що саме ОСОБА_2 здійснював поховання ОСОБА_3 , оскільки син проживав за кордоном та на похорони не приїжджав.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_2 був на весіллі її доньки та ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеними обставинами та здійсненою судом першої інстанції вірною оцінкою доказів, колегія суддів відхиляє в цій частині доводи апеляційної скарги про недоведеність ОСОБА_6 факту спільного проживання з його матір`ю ОСОБА_3 .

Між тим, колегія суддів не може погодитись з періодом часу, який суд встановив як період спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_5 по день смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Автозаводським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, 13 серпня 1992 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Відділом РАЦС Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області, 14 вересня 2007 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Таким чином, перебування ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі до 14 вересня 2007 року унеможливлює встановлення судом факту його спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 12.01.2005, оскільки вказане не відповідає нормам сімейного права, суперечить моральним засадам суспільства

За вказаних обставин рішення суду в частині визначення періоду спільного проживання підлягає зміні, з встановленням факту спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, з 15 вересня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується визнання судом об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:009:0396 за адресою АДРЕСА_1 та, визнання за ОСОБА_2 права власності на частки вказаної нерухомості, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2004 року, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В., ОСОБА_3 набула у спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_8 майно, що складалось із житлового будинку л. А, а, розмір жилої площі 23, 6 кв.м., літньої кухні л. Б, б, сараїв л. б, б1, погрібу л. Г, вбиральні л. Д, колодязя л. к, огорожі № 1-2 та земельної ділянки площею 0, 15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,10 га, та для ведення особистого підсобного селянського господарства - 0,05 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4640512, виданого 06 вересня 2004 року КП «Кременчуцьке МБТІ», було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, власником зазначеного житлового домоволодіння та земельної ділянки з 2004 року є ОСОБА_3 .

З технічного паспорту житлового будинку по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 28.01.1999 вбачається, що площа будинку складає 40,4 кв.м., натомість з технічного паспорту вказаного житлового будинку виготовленого станом на 08.11.2018 загальна площа складає 75,9 кв.м.

Відповідно до висновку будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №ІІ-7 від 02.03.2023 вартість будинку по АДРЕСА_1 становить 625651 грн., а вартість ремонтно-будівельних робіт за період проживання у цивільному шлюбі дорівнює 473133 грн. Також експертом встановлено, що частка збільшення вартості будинку від загальної вартості будинку становить 76%.

Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 62 СК України передбачено втручання у право особистої приватної власності. У цій статті вказано, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Однак при цьому обмежуються саме права особистої власності одного з подружжя, а відтак зменшується обсяг правомочностей колишнього одноособового власника.

Тому у самому законі, статті 62 СК України передбачені умови, за яких таке втручання у право власності буде не лише законним, але і необхідним з точки зору забезпечення інтересів іншого, не власника, з подружжя та гарантуватиме дотримання балансу інтересів кожного з подружжя.

Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.

Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

З наведеного слідує, що до предмета доказування в давному випадку відносяться обставини, якими позивач ОСОБА_6 обґрунтовував свої вимоги, а саме те, що спірне спадкове майно істотно було збільшено у своїй вартості в порівняні з періодом, коли він розпочав свої відносини з власником будинку, а також доведенню підлягає факт збільшення вартості такого майна за рахунок його трудовими чи грошових затрат або здійснення ним спільних з власником затрат.

Не заперечується учасниками справи те, що впродовж зазначеного часу площа житлового будинку була збільшена із 40,4 кв.м. до 75,9 кв.м.

Разом з цим, первісний позивач наполягав на тому, що його матір мала постійне місце роботи та отримувала за цей час стабільний дохід, за рахунок якого і проводилось поліпшення житлових та побутових умов в будинку, прибудовувалась ванна кімната, веранда, здійснювався благоустрій подвір`я.

Тоді як ОСОБА_6 , обґрунтовуючи вимогу про визнання житлового будинку та земельної ділянки об`єктами спільної сумісної власності подружжя в порядку ст. 62 СК України стверджував , що таке збільшення майна та його поліпшення відбулось за рахунок їх спільних з власником трудових та фінансових затрат та його безпосередніх трудових зусиль.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу, який би доводив факт прийняття ОСОБА_6 участі у збільшенні вартості спадкового майна за рахунок своїх трудових, фінансових чи інших зусиль.

В даному випадку, сам факт перебування власника нерухомого майна з ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах в період, коли її особисте майно та його вартість істотно збільшилося, не може розглядатись як достатня правова підстава для визнання такого майна об`єктом права спільної сумісної власності, тобто не породжує презумпцію спільності, яка встановлена для подружжя, що перебуває в зареєстрованих шлюбних відносинах, тому чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості саме по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

В іншому випадку, у разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального удорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних з внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу.

При посиланні на вимоги статті 62 СК України, як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач має довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

Зазначений висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При зверненні до суду ОСОБА_2 не надав жодних доказів (купівля будматеріалів, замовлення проектів добудови, оплата будівельних спеціалістів тощо), які-б свідчили про вкладення ним власних коштів, своїх трудових зусиль та несення відповідних витрат, внаслідок яких відбулось збільшення площі та вартості спадкового майна.

Відсутність сукупності двох факторів - істотне збільшення вартості майна та збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником свідчить про відсутність підстав для визнання житлового будинку з господарськими будівлями об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На вказані обставини місцевий суд належної уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин і в результаті невірної оцінки доказів по справі дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині.

За вказаних обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 .

Враховуючи відсутність підстав для визнання права власності за ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_3 , позовні вимоги ОСОБА_1 , як спадкоємця першої черги, який був позбавлений в позасудовому порядку оформити свої спадкова права, підлягають задоволенню з визнанням за ним права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, зміну та скасування рішення суду, в порядку ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні розподіл судових витрат.

Так, при подачі позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 2307,44 грн. та в подальшому, на виконання ухвали суду, доплачено ще 567,16 грн.

При подачі апеляційної скарги ним сплачено 8718,41 грн.

При подачі позовної заяви ОСОБА_6 було сплачено судовий збір 5812,25 грн, з яких 536,80 грн. за встановлення факту спільного проживання.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги задоволення всіх позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , окрім встановлення факту спільного проживання, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 11056,21 грн. (2307,44+567,16+ 5812,25 536,80)

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленка Олександра Віталійовича задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, визнання права власності на частину майна скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки та визнання права власності на частину майна відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:009:0396, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2024 року в частині встановлення факту, що має юридичне значення, щодо часу проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка, не перебуваючи у шлюбі між собою, змінити в частині періоду спільного проживання, та встановити факт їх спільного проживання з 15 вересня 2007 року до часу смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 11056,21грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду складено 30 травня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Т.В. Одринська