Справа № 587/2572/24
08 травня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ейсмонта Євгена Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,
У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, за результатами розгляду якої позовні вимоги задоволено частково.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ейсмонт Є. А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн, оскільки в межах розгляду справи представник ознайомлювався з позовною заявою, долученими доказами, готував відзив на позовну заяву, клопотання про долучення доказів, виклик свідків, надавав заперечення на долучення доказів, приймав участь у п`яти судових засіданнях. Всього гонорар склав 11 000 грн.
Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Кузнєцова А. С. надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ейсмонта Є. А. про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано квитанції, яка б підтверджувала факт оплати наданих послуг у розмірі 11 000 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат Кузнєцов А. С. не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без їх участі, вимоги заяви підтримали.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ейсмонт Є. А. в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи та обґрунтування заяви про стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.
За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно із ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.
Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом справи.
Представником відповідача на підтвердження суми понесених судових витрат, у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надано суду: договір про надання професійної правничої допомоги від 03 серпня 2024 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги 03/01/08-24, акт виконаних робіт від 26 квітня 2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до акту виконаних робіт від 26 квітня 2025 року адвокат Ейсмонт Є. А. надав такі послуги: первинна консультація клієнта - 0,5 год., ознайомлення з позовною заявою та додатками, консультація з клієнтом за результатами ознайомлення - 1 год.; аналіз законодавства та судової практики, підготовка та подача відзиву на позовну заяву - 3 год., ознайомлення з відповіддю на відзив, консультація з клієнтом 1 год., підготовка та подання заяви від 16 жовтня 2024 року 0,5 год., участь у судових засіданнях 08 листопада 2024 року, 05 грудня 2024 року, 10 березня 2025 року, 17 березня 2025 року, 22 квітня 2025 року - 5-год. Загалом 11 год.
Представником позивача на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України заявлено клопотання про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з ненаданням доказів сплати понесених витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та пропорційності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною відповідача, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої відповідачу, вимоги до якого задоволені частково, суд присуджує з позивача понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу відмовлених вимог.
За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, пропорційність витрат відповідно до обсягу відмовлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Ейсмонта Є. А. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ейсмонта Євгена Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. Г. Вортоломей