АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 727/2771/24

провадження № 22-ц/822/108, 164/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

з участю представника позивача Бишка Флоріна Флоровича, представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» Дубіцького Анатолія Валентиновича, представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцької Христини Олегівни

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», Моторне (транспортне) страхове бюро України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович, ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року, апеляційною скаргою Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Христина Олегівна, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року, головуючий у першій інстанції Бойко М.Є.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бишка Ф.Ф., у березні 2024 року звернулася до суду з позовом до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат 1» про відшкодування шкоди.

Зазначала, що ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» вчинено договір найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Тумаком А.М.

ОСОБА_1 передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат -1» у тимчасове платне користування транспортний засіб марки MAN, комерційний опис LIONS COACH R07, загальний автобус, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 21 жовтня 2022 року Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України №7341.

Зазначений транспортний засіб надається в найм для використання за цільовим призначенням для перевезення пасажирів та багажу на маршрутах загального користування.

Виявлено 28 вересня 2023 року факт залишення водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» транспортного засобу марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 на автостоянці біля ресторану «Камелот» по вул. Чернівецькій в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області з ознаками пошкодження даху та системи кондиціонування.

За змістом письмового пояснення ОСОБА_2 від 04 жовтня 2023 року, наданого у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 13 вересня 2023 року, працюючи водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», здійснюючи перевезення пасажирів у м. Кракові під час заїзду під міст зачепив кондиціонер на даху автобуса, пошкодивши його.

За висновком експерта ОСОБА_3 Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику КТЗ MAN, LIONS COACH R07, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, з урахуванням особливостей стану, аварійних пошкоджень та характеру й об`єму відновлення цих пошкоджень на дату проведення експертизи 07 листопада 2023 року становить 523 010 грн 44 коп.

Просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат 1» на користь ОСОБА_1 шкоду в сумі 523010 грн 44 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 5382 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 липня 2024 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат 1» про відшкодування матеріальної шкоди співвідповідачем Моторне (транспортне) страхове бюро України, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Також ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2024 року залучено до участі у цивільній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бишка Ф.Ф., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 523 010 грн. 44 коп., витрати, пов?язані із проведенням автотоварознавчої експертизи, в сумі 5 382 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У позові ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 грудня 2024 року у заяві Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., в апеляційній скарзі просить рішення Шевчнеківського районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бишка Ф.Ф., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування майнової шкоди відмовити.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бишка Ф.Ф., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевчнеківського районного суду м.Чернівці від 18 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., провстягнення судових витрат задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., в апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» не відповідає обставинам справи.

Посилається на доведеність Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» відсутності його вини у завданні ОСОБА_1 шкоди, відсутності події, яка була б підставою для пред`влення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» вимоги про відшкодування майнової шкоди.

Вказує, що договір між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року вчинено лише задля оформлення тимчасового реєстраційного документу на транспортний засіб, який надає право перетину кордону України для міжнародних пасажирських перевезень, акти прийому-передачі транспортного засобу ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» не складались.

За час дії договору ОСОБА_1 використовувала транспортний засіб для її власної діяльності із надання туристичних послуг із внесенням водіїв в систему «Шлях» від імені Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1». Доказів здійснення орендної плати не надано.

Транспортний засіб завжди зберігався на стоянці ОСОБА_1 , що виключає відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» за збереження транспортного засобу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» виконано останній рейс з використання транспортного засобу 15 вересня 2024 року, а ОСОБА_1 виявлено пошкодження 28 вересня 2024 року. Відсутність документів про дорожньо-транспортну подію вказує, що подіє фактично не було.

Зазначає, що суд першої інстанції вважав встановленими обставини настання дорожньо-транспортної події на підставі пояснення ОСОБА_2 , наданого працівнику полії 04 жовтня 2023 року, яке не відповідає показам свідка ОСОБА_4 , поясненням директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» ОСОБА_5 , письмовим поясненням ОСОБА_2 .

Вважає, що висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246, за яким вартість матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 523010 грн 44 коп., є неналежним доказом, оскільки вартість складових частин транспортного засобу, які підлягають заміні, ґрунтується не на даних офіційного дилера про їх ціну, а на введених в ручному режимі експертом цін в калькуляції Audatex без встановлення пропозицій фактичних ринкових цін на деталі.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що визначена експертом вартість трьох запчастин, які підлягали заміні, 1622788 грн 82 коп. перевищує на 195% визначену експертом ринкову вартість транспортного засобу 831141 грн.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що письмові пояснення, складені працівником поліції 04 жовтня 2023 року, посвідчив своїм підписом, не ознайомившись з ними.

Фактично повідомив працівнику поліції, що жодних дорожньо-транспортних подій під час керування/використання транспортного засобу не траплялось, обставини виникнення пошкодження транспортного засобу не відомі.

Просить врахувати письмові пояснення, надані суду першої інстанції.

Вказує на недоведеність обставин завдання шкоди, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Посилається на те, що висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №245 виконаний з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки наведена у висновку вартість запасних частин, які підлягали заміні, суттєво перевищує ринкову вартість транспортного засобу, математичні розрахунки розміру шкоди зроблено невірно.

Так, на порушення пунктів З.1., 3.2. Методики експертом за основу для розрахунку взято вартість автобусу іншої марки та моделі Nеоріап N316 вартістю 927613 грн, а не виявлені ним на інтернет ресурсах пропозиції до продажу ідентичного автобусу середньою вартістю 817653 грн.

Також вартість запасних частин введено експертом до програми (системи) Audatex особисто в ручному режимі, а не отримано із цієї системи, без надання підтверджуючих документів їх дійсної вартості (пропозицій до продажу цих запчастин).

Крім того, експерт зазначив розрахунок вартості матеріалів в сумі 32455 грн 78 коп., які враховані при визначенні матеріальної шкоди як «малоцінні деталі» (згідно ремонтної калькуляції). Однак, пунктом 8.5.14 Методики визначено, що до вартості матеріалів включається вартість кріпильних деталей в обсязі до 2% загальної вартості замінюваних складників, що мають такі деталі. При цьому, експертом не наведено які саме матеріали мали б бути використані при проведенні ремонту, не обґрунтовано чому саме ним розраховано два відсотка, а не менше.

Вважає, що збитками, які підлягають відшкодуванню, є вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Посилається на неправильне застосування статті 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не поширюється на правовідносини між сторонами, відтак, безпідставне застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Судом першої інстанції не надано оцінки доводам Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» щодо неправильності висновків експерта, хоча суд першої інстанції мав би відхилити наведений висновок та відмовити у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

У матеріалах справи відсутні докази понесення ОСОБА_1 витрат на ремонт транспортного засобу, незважаючи на те, що транспортний засіб відремонтований та активно використовується.

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні заяви Моторно (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 липня 2024 року залучено до участі у справі співвідповідачем Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Тому суд першої інстанції був зобов`язаний вирішити питання судових витрат, які понесло чи понесе Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Моторне (транспортне) страхове бюро України брало активну участь у розгляді справи, зокрема, участь представника у судовому розгляді в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, подання процесуальних документів відзиву на позовну заяву, заяви про долучення доказів, заяви про постановлення додаткового рішення.

Вказує, що Моторне (транспортне) страхове бюро України у липні 2023 року подало пояснення, у яких просило розподілити судові витрати.

До пояснення додано копію договору між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021, додаткової угоди від 20 червня 2022 року №768 до договору між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021, відповідно до пункту 1 якої вартість послуг визначена у вигляді фіксованої суми 2000 грн, що не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бишка Ф.Ф., просить апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., Менчука С.В. підлягають задоволенню частково, апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., - задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 523010 грн 44 коп.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» володіло транспортним засобом MAN з номерним знаком НОМЕР_4 на підставі договору між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Тумаком А.М., ОСОБА_1 доведено факт спричинення шкоди (збитків) внаслідок пошкодження транспортного засобу.

При цьому судом першої інстанції вказав, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» не спростовано наведені обставини.

Також судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про те, що ОСОБА_1 не передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» транспортний засіб MAN з номерним знаком НОМЕР_4 за актом приймання-передачі, не укладено договір про матеріальну відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», письмові заперечення ОСОБА_2 , надані в ході розгляду справи, критично оцінено покази свідка ОСОБА_4 .

Крім того, суд першої інстанції послався на безпідставність незгоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» з висновком експерта з урахуванням не надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» клопотання про призначення судової експертизи, доказів іншого розміру майнової шкоди.

Відмовляючи у задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції зазначив, що після залучення до участі у справі співвідповідачем Моторного (транспортного) страхового бюро України позивачем ОСОБА_1 не змінено предмет спору, не заявлено позовні вимоги до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення наведеним нормам не відповідають.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб марки MAN, комерційний опис LIONS COACH R07, загальний автобус 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 належить на праві власності ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» вчинено договір найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Тумаком А.М.

За змістом пункту 1.1 договору ОСОБА_1 (наймодавець) передає, а «Автокомбінат -1» приймає в тимчасове платне користування транспортний засіб марки MAN, комерційний опис LIONS COACH R07, загальний автобус, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 21 жовтня 2022 року ТСЦ 7341.

Зазначений транспортний засіб надається в найм для використання за цільовим призначенням для перевезення пасажирів та багажу на маршрутах загального користування. Територія поїздок визначається адміністративно-територіальними межами України та за її межами (з правом виїзду за кордон до будь-яких країн світу) на загальних підставах, згідно чинного законодавства. Територія використання транспортного засобу визначається наймачем самостійно.

На підставі пункту 2.1 договору транспортний засіб передається по договору найму на 5 (п`ять) років, тобто з 09 лютого 2023 року до 09 лютого 2028 року включно.

Відповідно до пункту 4.2 договору наймач зобов?язується підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані, за власний рахунок проводити ремонт і технічне обслуговування транспортного засобу із придбанням для цих цілей запасних частин і деталей або відшкодувати їх вартість наймодавцю.

Згідно із пунктом 5.2 договору за порушення його умов винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

За заявою ОСОБА_1 до начальника відділення поліції №6 м. Новоселиця Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 28 вересня 2023 року належний їй та переданий згідно із договором найму від 09 лютого 2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» автобус марки MAN, LIONS COACH R07, загальний автобус, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 був залишений водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» з явними ознаками пошкодження даху та системи кондиціонування.

До матеріалів справи додано трудовий договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» та ОСОБА_2 від 01 вересня 2023 року, за яким працівник приймається на посаду водія.

За змістом письмового пояснення ОСОБА_2 від 04 жовтня 2023 року, наданого у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 13 вересня 2023 року, працюючи водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», виконував автобусний рейс з перевезення пасажирів від фірми «Спав-Тур» на автобусі марки MAN з номерним знаком НОМЕР_2 за маршрутом Чернівці-Прага. У м. Кракові, керуючи цим автобусом, він побачив попереду міст з дорожнім знаком «Висота 3,1 метра», вважав, що проїде його без будь-яких перешкод. Проте, під час заїзду під цей міст зачепив кондиціонер на даху автобуса, пошкодивши його роботу, заподіяну в зв`язку із цим шкоду відшкодує самостійно.

За висновком експерта Родича Ю.П. Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 встановлено пошкодження транспортного засобу марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме (2561) скляний люк передній розбитий з відсутністю фрагментів, (2563) скляний люк передній розбитий з відсутністю фрагментів, (5250) клімат-контроль верхній в зборі знищений з відсутністю фрагментів.

Вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику КТЗ MAN, LIONS COACH R07, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, з урахуванням особливостей стану, аварійних пошкоджень та характеру й об`єму відновлення цих пошкоджень на дату проведення експертизи 07 листопада 2023 року становить 523 010 грн 44 коп.

18 вересня 2024 року Моторно (транспортним) страховим бюро України в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О. подано відзив в якому просило стягнути на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

До відзиву додано витяг з договору № 3/4/2023 про надання послуг у сфері права від 21 грудня 2022 року укладеного між Моторно (транспортним) страховим бюро України та адвокатом Висоцькою Х.О.

Відповідно до п 4.1. зазначено витягу з договору надання послуг замовнику здійснюється на підставі договору та додаткових угод до нього, які є його невідємними частинами.

На підставі п 5.2.4 вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, 2000 грн у справі, в якій ціна позову становить 10000 грн. і більше.

Моторно (транспортне) страхове бюро України в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О. 09 грудня 2024 року звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої, другої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

На підставі частини першої статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

За змістом частини першої статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Згідно з частиною першою, другою статті 779 ЦК України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до частини першої статті 801 ЦК України наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.

Статтею 803 ЦК України визначені правові наслідки пошкодження транспортного засобу, відповідно до яких наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з частиною 1 статті 804 ЦК України наймач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку із використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» вчинено договір найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Тумаком А.М.

За змістом пункту 1.1 договору Вілічук В.Ш. передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат -1» приймає в тимчасове платне користування транспортний засіб марки MAN, комерційний опис LIONS COACH R07, загальний автобус, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 21 жовтня 2022 року Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України №7341.

Зазначений транспортний засіб надається в найм для використання за цільовим призначенням для перевезення пасажирів та багажу на маршрутах загального користування. Територія поїздок визначається адміністративно-територіальними межами України та за її межами (з правом виїзду за кордон до будь-яких країн світу) на загальних підставах, згідно чинного законодавства. Територія використання транспортного засобу визначається наймачем самостійно.

На підставі пункту 2.1 договору транспортний засіб передається по договору найму на 5 (п`ять) років, тобто з 09 лютого 2023 року до 09 лютого 2028 року включно.

Відповідно до пункту 4.2 договору наймач зобов?язується підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані, за власний рахунок проводити ремонт і технічне обслуговування транспортного засобу із придбанням для цих цілей запасних частин і деталей або відшкодувати їх вартість наймодавцю.

Згідно із пунктом 5.2 договору за порушення його умов винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту заподіяння ОСОБА_1 шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу марки MAN, комерційний опис LIONS COACH R07, загальний автобус, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28 вересня 2023 року виявлено факт залишення водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» транспортного засобу марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 на автостоянці біля ресторану «Камелот» по вул. Чернівецькій, в с. Магала, Чернівецького району Чернівецької області з ознаками пошкодження даху та системи кондиціонування.

За висновком експерта Родича Ю.П. Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 встановлено пошкодження транспортного засобу марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме (2561) скляний люк передній розбитий з відсутністю фрагментів, (2563) скляний люк передній розбитий з відсутністю фрагментів, (5250) клімат-контроль верхній в зборі знищений з відсутністю фрагментів.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., в апеляційній скарзі на те, що акти прийому-передачі транспортного засобу ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» не складались, використання ОСОБА_1 транспортного засобу за час дії договору для її власної діяльності із надання туристичних послуг із внесенням водіїв в систему «Шлях» від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», збереження транспортного засобу на стоянці ОСОБА_1 , фактично зводиться до невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат -1» в тимчасове платне користування транспортного засобу.

Проте, наведене спростовується показами свідка ОСОБА_4 , за якими, займаючи посаду водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», у вересні 2023 року з ОСОБА_2 виконував рейс до Праги на транспортному засобі MAN з реєстраційним номером НОМЕР_7 .

За змістом письмового пояснення ОСОБА_2 від 04 жовтня 2023 року, наданого у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції ОСОБА_6 відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 13 вересня 2023 року, працюючи водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», виконував перевезення пасажирів фірми «Спав-Тур» на автобусі марки MAN з номерним знаком НОМЕР_2 за маршрутом Чернівці-Прага. У м. Кракові, керуючи цим автобусом, під час заїзду під міст зачепив кондиціонер на даху автобуса, пошкодивши його роботу, заподіяну в зв`язку із цим шкоду відшкодує самостійно.

Крім того, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , у приєднаних до матеріалів справи письмових поясненнях від 09 жовтня 2024 року зазначив, що будь-якої шкоди як працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» за час пасажирських перевезень належному ОСОБА_1 автобусу не завдавалося, будь-якої дорожньо-транспортної події не було.

Також само Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., в апеляційній скарзі посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» виконано останній рейс з використання транспортного засобу 15 вересня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В частині першій статті 1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювана шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності.

Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Згідно із частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Водночас зі змісту частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20 зазначив, що тлумачення частини першої статті 1172 ЦК України свідчить, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником, у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і завдав відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), проходженням стажування, посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

На підставі частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Виходячи з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»). Проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що письмові пояснення ОСОБА_2 , складені лейтенантом поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 04 жовтня 2023 року, не відповідають дійсності, посвідчив своїм підписом, не ознайомившись з ними.

За змістом частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , надані у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 04 жовтня 2023 року, є належним письмовим доказом, містять відомості про ознайомлення ОСОБА_2 з вимогами статті 63 Конституції України.

Самі по собі покази свідка ОСОБА_4 , за якими не міг не помітити пошкодження транспортному засобі MAN з реєстраційним номером НОМЕР_7 , не спростовують та не суперечать письмовим поясненням ОСОБА_2 , наданим у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 04 жовтня 2023 року, відповідно до яких у м. Кракові, керуючи цим автобусом, під час заїзду під міст зачепив кондиціонер на даху автобуса, пошкодивши його роботу.

До матеріалів справи додано трудовий договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» та ОСОБА_2 від 01 вересня 2023 року, за яким працівник приймається на посаду водія.

З огляду на письмові пояснення ОСОБА_2 , надані у ході перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , лейтенанту поліції Саука О.Г. відділення поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області 04 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» та здійснюючи керування транспортним засобом марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, 13 вересня 2023 року у м. Кракові під час заїзду під міст зачепив кондиціонер на даху транспортного засобу, пошкодивши його.

Ураховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» є володільцем транспортного засобу на підставі договору між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» найму транспортного засобу від 09 лютого 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Тумаком А.М., Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», як наймач зобов`язано відшкодувати наймодавцеві ОСОБА_1 збитки у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, завдані його працівником під час виконання трудових обов`язків.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» не надано доказів на спростування, що переданий у найм транспортний засіб марки MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 пошкоджений працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків 13 вересня 2023 року у м. Кракові під час заїзду під міст, зачепивши кондиціонер на даху транспортного засобу, між збитками ОСОБА_1 і протиправною поведінкою працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» є причинний зв`язок.

Визначаючи вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику КТЗ MAN, LIONS COACH R07, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, судом першої інстанції враховано висновок судового експерта Родича Ю.П. Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246.

Відповідно до частин першої, третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частиною 1 статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Частиною 1 статті 106 ЦПК України, передбачено, що учасник прави має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим заслуговує на уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., Менчука С.В. в апеляційних скаргах на те, що висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №245 виконаний з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки вартість запасних частин введено експертом до програми (системи) Audatex особисто в ручному режимі, а не отримано із цієї системи, без надання підтверджуючих документів їх дійсної вартості (пропозицій до продажу цих запчастин).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький А.В., у відзиві на позов зазначало, що висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246, за яким вартість матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 523010 грн 44 коп., є неналежним доказом, оскільки вартість складових частин транспортного засобу, які підлягають заміні, ґрунтується не на даних офіційного дилера про їх ціну, а на введених в ручному режимі експертом цін в калькуляції Audatex без встановлення пропозицій фактичних ринкових цін на деталі.

Натомість, судом першої інстанції не виконано обов`язку вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, на такі обставини уваги не звернув.

Поряд з цим судом першої інстанції не надано оцінки висновку експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246.

За змістом висновку експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 вартість матеріального збитку (шкоди) визначено відповідно до пункту 8.2, 8.3 пункту 7.3,7.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

На підставі пункту 8.2 Методики вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ, в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

При цьому за висновком експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості менша за ринкову вартість КТЗ, можливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника, але економічно не доцільно.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначено як суму вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості матеріалів, що необхідні для ремонтного відновлення пошкодженого транспортного засобу та вартості нових складових(деталей, вузлів, агрегатів), що підлягають заміні (які необхідно придбати для заміни) при його ремонтному відновленні.

Відповідно до пункту 8.5.10, 8.5.11, 8.5.12 Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 6, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників.

До оригінальних складових частин належать:

складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб`єктів підприємницької діяльності;

складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб`юторам;

складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ.

Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні.

Вартість складових частин КТЗ за даними іноземних джерел інформації, зокрема зазначених у додатку 6, коригується з урахуванням ввізного мита (якщо КТЗ виготовлено за межами України), податків, зборів і інших обов`язкових платежів. [ ]

У разі неможливості розрахунку коефіцієнта коригування вартості складових частин, матеріалів за наведеним алгоритмом його значення приймається за рекомендаціями в довідковій літературі, зокрема в довіднику "Бюлетень автотоварознавця" (періодичний довідник).

Методикою передбачено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням (Додаток 8 Методики).

Пунктом 59 вказаного переліку (додаток 8 Методики) рекомендовано наступні комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21", "Audatex М95", "AudaShare" .

За змістом висновку експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 використано дані програмного комплексу "Audatex"- AudaNet.

AudaNet - ліцензований програмно-технічний комплекс із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, що рекомендовані імпортером.

Висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 не визначає причини визначення вартості запчастин не за допомогою програмного комплексу "Audatex"- AudaNet, а шляхом ручного введення користувачем власних даних стосовно вартості запасних частин (використання кодів змін) на існуючі в програмі дані (корегування даних користувачем).

Також висновок експерта Родича Ю.П. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 (додаток 4) містить посилання на визначення вартості запчастин на основі аналога шляхом введення вручну користувачем за відсутності відомостей про визначення запасних частин за кодом деталі (управляючий номер позиції) в системі Audatex, який використовується в формулярах (базі даних) Audatex, або за номером деталі в каталозі заводу-виробника (каталожний номер деталі), або замість каталожного номера деталі за загальними параметрами деталі.

Крім того висновок експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 не містить посилання на отриману інформацію про те, який саме офіційний дилер у регіоні та які надав дані про вартість складових частин, що підлягають заміні.

Відповідно до інформації, отриманої з мережі інтернет, офіційними дилерами MAN TRUCK & BUS в Україні є Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ТРАКС», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ТРАКС» за посиланнями на https://man-ag.com.ua/ru/, https://man-motors.com.ua/, https://man-westtrucks.com/ та інші.

Ураховуючи наведене висновок експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 є необгрунтованим в частині визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, наявності підстав для визначення вартості (розміру) матеріального збитку відповідно до вимог пункту 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, та відповідно вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про безпідставне застосування коефіцієнту фізичного зносу, які суперечать Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Водночас з дотриманням пункту 3.1., 3.2. Методики експертом за основу для розрахунку взято як виявлені на інтернет ресурсах пропозиції до продажу ідентичного автобусу та і іншої марки та моделі Nеоріап N316.

За таких обставин висновок експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 15 листопада 2023 року №246 підлягає відхиленню.

Отже, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про доведеність ОСОБА_1 розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України не є стороною правовідносин з заподіяння збитків ОСОБА_7 внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Також між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ОСОБА_7 відсутні правовідносини з стягнення страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу MAN моделі LIONS COACH R07 типу автобус пасажирський на 53 місця реєстраційний номер НОМЕР_3 Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» 13 вересня 2023 року.

Отже, Моторне (транспортне) страхове бюро України є неналежним відповідачем за позовною вимогою ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування майнової шкоди.

Судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення про відмову у позові ОСОБА_7 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди.

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Щодо апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року слід зазначити наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 липня 2024 року залучено до участі у справі співвідповідачем Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Процесуальний закон не містить положення про відсутність у відповідача, залученого до участі у справі на підставі частини 1 статті 51 ЦПК України, права заявити вимогу про компенсацію судових витрат з оплати правничої правової допомоги.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відшкодуванні Моторному (транспортному) страховому бюро України судових витрат з оплати правничої правової допомоги.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Частинами першою четвертою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами першою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту статей 10 - 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підставі частини другої 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Зі змісту частини другої статті 134 ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звідси, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Згідно із частинами третьою, четвертою, п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

ОСОБА_1 клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу із обґрунтуванням неспівмірності витрат не подано.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (справа "East/West Alliance Limited" проти України") від 23 січня 2014 року).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З

агальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З матеріалів справи убачається, що 18 вересня 2024 року Моторно (транспортним) страховим бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Х.О., подано відзив на позов, в якому просило стягнути на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

До відзиву додано витяг з договору № 3/4/2023 про надання послуг у сфері права від 21 грудня 2022 року, укладеного між Моторно (транспортним) страховим бюро України та адвокатом Висоцькою Х.О.

Відповідно до п 4.1. зазначено витягу з договору, надання послуг замовнику здійснюється на підставі договору та додаткових угод до нього, які є його невідємними частинами.

На підставі п 5.2.4 вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, 2000 грн у справі, в якій ціна позову становить 10000 грн. і більше.

Згідно із пунктом 1 додаткової угоди №100 від 11 вересня 2024 року до договору № 3/4/2023 про надання послуг у сфері права від 21 грудня 2022 року, укладеного між Моторно (транспортним) страховим бюро України та адвокатом Висоцькою Х.О., заявником передано, а виконавцем прийнято завдання.

За пунктом 2 оплата вартості наданих послуг здійснюється замовником за фактом їх надання відповідно до наданого виконавцем рахунку-фактури протягом 10 календарних днів з дати вступу в законну силу рішення суду у справі, визначеної пунктом 1 даної додаткової угоди.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає доведеним факт понесення Моторно (транспортним) страхове бюро України витрат на професійну правничу допомогу.

Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22 ) фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На підставі пункту 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати,

пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача.

З огляду на відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що сума фіксованого гонорару 2000 грн. є співмірною складності справи та виконаних Висоцькою Х.О. робіт під час розгляду справи в суді першої інстанції, часу, витраченого на виконання відповідних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, реальності надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи, кількості підготовлених процесуальних документів, представлення інтересів Моторно (транспортного) страхового бюро України» в судовому засіданні, відсутність клопотання Вілічук В.Ш. щодо зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог.

Дотримуючись критерію розумності розміру понесених стороною витрат, колегія суддів вважає, що підлягають відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, в сумі 10000 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» підлягає скасуванню з підставі, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.1, 2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1», в інтересах якого діє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Христина Олегівна, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 523 010 грн 44 коп., витрат, пов?язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи, в сумі 5 382 грн скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомбінат-1» судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 7925 грн 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 7925 грн 88 коп.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2024 року скасувати.

Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Висоцька Христина Олегівна, про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 10 березня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак