Справа № 953/4234/25
н/п 2/953/2197/25
УХВАЛА
"09" травня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
05 травня 2025 року ОСОБА_1 (далі: позивач) звернувся до ОСОБА_2 (далі: відповідач) з позовом про розірвання шлюбу.
Розглянувши заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для призначення до розгляду в судовому засіданні, суд зазначає наступне:
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Вимоги до позовної заяви визначені у ст. 175,177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України.
Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею ч.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн.
Отже, за подання даного позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.
Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі.
Разом з тим, у позові позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» .
До позовної заяви долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 .
Так, п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань (ч.2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (близький за змістом висновок щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» сформульований у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9.10.2019 у справі № 9901/311/19.
Таким чином, положеннями п.13 ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір» передбачено, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, як учасника бойових дій, тоді як спір у цій справі є приватно-правовим та зазначена пільга на позивача не поширюється при розгляді справи про розірвання шлюбу.
За таких обставин, позивачу слід усунути вказаний недолік та подати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст. 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко