ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2025 вказану справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить встановити факт її перебування в трудових відносинах та зазначає, що звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності та отримала відповідь, що за поданими нею документами не зараховано період роботи з 15.01.1988 по 31.08.1992 рік, оскільки не вказано документ, його номер та дату на підставі якого внесено запис про звільнення до її трудової книжки.

Крім того, повідомляє, що згідно із записами її трудової книжки, у період з 15.10.1988 по 31.08.1992 рік вона працювала на посаді швачки в шкільному навчальному кооперативі «Радуга» при Білоцерківській міській раді Київської області і була звільнена за заявою за власним бажанням. Цей запис підтверджено підписом керуючого справами шкільного навчального кооперативу «Радуга» Сапожниковим Я.М. та підписом голови Білоцерківської міської ради Київської області Івічук Т.С. і засвідчено печаткою Білоцерківської міської ради Київської області.

Заявник вважає, що про достовірність безперервного трудового стражу свідчить і наступний запис у трудовій книжці про зарахування її студенткою першого курсу стаціонарного відділення економічного факультету Білоцерківського державного аграрного університету.

15.05.2025 позивач звернулася до Трудового архіву Білоцерківської міської ради Київської області із заявою про видачу довідки та копій документів про вказані трудові відносини, однак отримала відповідь, що документи навчального кооперативу «Радуга» при Білоцерківській міській раді Київської області на зберігання не надходили, а тому надати їх немає можливості.

Того ж дня, позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності, однак така пенсія їй призначена без врахування періоду страхового стажу з 15.08.1988 по 31.08.1992.

На звернення до Пенсійного фонду України щодо зарахування страхового і трудового стажу за цей період заявниці надано відповідь про те, що їй зараховано стаж за період з 12.11.1988 по 31.08.1992 рік.

23.02.2025 позивач звернулася до Пенсійного фонду України про перерахування пенсії з урахуванням до стажу періоду роботи з 12.11.1989 по 31.08.1992 рік. На це звернення вона отримала відповідь про те, що зазначений стаж їй не зарахований, оскільки не вказано документ, його номер та дату на підставі якого внесено запис про звільнення.

Заявник зазначила, що встановлення цього факту їй необхідно для зарахування означеного періоду роботи до її загального трудового та страхового стажу, перерахунку пенсії по інвалідності та призначення пенсії за віком у майбутньому.

Встановити цей факт у позасудовому порядку вона не має можливості.

Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08.05.2025.

Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до правил ст. 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

24.04.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.01.2025 позивач звернулася через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.02.2025 ОСОБА_1 звернулася через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії «зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року».

21.02.2025 рішенням № 61 заявниці відмовлено у перерахунку пенсії.

В лютому 2025 року був проведений масовий перерахунок пенсії «Допризначення сплата внесків» та «Уточнення показників середньої ЗП по НГ (річна)». Відповідно до цього перерахунку, страховий стаж позивачки складає 42 роки 6 місяців 1 день, зарахований по 31.12.2024.

Також відповідач повідомляє, що до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 15.10.1988 по 31.08.1992 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки не вказано документ, його номер та дату, на підставі якого внесено запис про звільнення.

Крім того, зазначає, що, відповідно до п. 23 та п. 24 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів або відповідно до вимог цього Порядку.

Просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористалась.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та просить розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій повідомив про надмірне навантаження у роботі спеціалістів юридичного відділення та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Зважаючи на те, що суд вжив усі необхідні передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у встановлений судом строк відповідач не подав до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд вирішує справу, відповідно до правил частини п`ятої статті 279 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке.

Згідно з відомостями наданої позивачем роздруківки із застосунку «Дія», її документовано пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , вид пенсії: по інвалідності 2 групи, загальне захворювання.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.10.1988 року прийнята в шкільний навчальний кооператив «Радуга» при Білоцерківській міській раді. Рішення № 1 від 15.10.1988 року. 31.08.1992 року звільнена за власним бажанням на підставі заяви (а.с.7).

Згідно з відповіддю Трудового архіву Білоцерківської міської ради Київської області від 16.01.2025 № 57/06-04, щодо надання архівних довідок на підтвердження стажу роботи та розміру заробітної плати ОСОБА_1 з 15.08.1988 по 31.08.1992 рік у навчальному кооперативі «Радуга» повідомлено про те, що документи на зберігання до Трудового архіву Білоцерківської міської ради Київської області не надходили, а тому надати зазначені довідки немає можливості (а.с.19).

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішенням від 10.01.2025 року відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідних документів (а.с.5).

Відповідно до змісту повідомлення Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області №6054-5945/К-02/8-1000/25 від 07.03.2025, до страхового стражу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 15.10.1988 по 31.08.1992 рік, оскільки не вказано документ, його номер та дату, на підставі якого внесено запис про звільнення (а.с.20).

Нормативно-правове обґрунтування та висновки суду.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для визначення юридичного характеру факту необхідно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт має юридичне значення і чи тягне він правові наслідки. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Зі змісту позовної заяви суд встановив, що підставою для встановлення цього факту позивач зазначає необхідність підтвердження наявних у трудовій книжці записів для зарахування цього періоду до її загального трудового та страхового стажу, перерахунку пенсії по інвалідності та призначення пенсії за віком у майбутньому.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі ? Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 26 вказаного Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Отже, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 Порядку №637, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

При цьому вказаним Порядком не передбачено можливості встановлення у судовому порядку факту перебування у трудових відносинах, якщо у трудовій книжці відсутні відомості документ, його номер та дату, на підставі якого внесено запис про звільнення.

Суд наголошує, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню до адміністративного суду у встановленому законом порядку.

Отже, питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинно вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

При цьому відмова відповідного органу у встановленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Правові висновки щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах висловлені Верховним Судом, зокрема та не виключно у постановах від 03 червня 2022 року у справі № 727/7373/21-ц, від 25 травня 2022 року 363/1099/21. Практика у цій категорії справ є сталою та послідовною.

Отже, згідно з наведеними висновками та нормами права, які регулюють порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, саме до повноважень органу Пенсійного фонду України належить встановлення факту трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, у судовому порядку встановлюється факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, виключно у випадку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255,258, 259 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах(наявності трудового стажу).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК