Справа № 589/4825/24
Провадження № 2/589/628/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024р. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1356-1983 від 27.02.2024 року в розмірі 70052 грн 40 коп., яка складається з: 2970 грн простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту; 19800 грн простроченої заборгованості за кредитом; 47282 грн 40 коп. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів і комісії.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 08.02.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення.

Станом на 15.04.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) за допомогою веб-сайту (navse.in.ua) було укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1356-1983 (далі Договір) /а.с.9-16/.

Відповідно до п.2.2 Договору сторони домовилися, що Кредитодавець відкриває невідновлювальну кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

В умовах п. 4.1, 4.9 Договору розмір кредиту був визначений стронами в сумі 19800 грн., а строк кредитування - протягом 300 календарних днів, з терміном повернення до 22.12.2024р. Також за умовами п. 4.3, 4.6, 4.7 Договору відповідачем прийняте на себе зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою (1,5%) за кожен день користування кредитом, а також комісії за видачу кредиту 15% від суми виданого кредиту.

Відповідач при підписанні договору про відкриття кредитної лінії № 1356-1983 підтвердив свою згоду на те, що невід`ємною його частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором за стандартною ставкою) /а.с. 17-29/.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. ст. 638, 640, 642 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а також з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Правил відкриття кредитної лінії, затверджених наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від 01-П від 04.01.2024р., позичальнику було надіслано одноразовий ідентифікатор С4018 для підписання Договору № 1356-1983 від 27.02.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким остання підписала вказані документи.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, про що свідчить отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, що підтверджено листом АТ КБ «Приват банк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019; довідкою про перерахування суми кредиту № 1356-1983 від 27.02.2024 року ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay на номер платіжної картки НОМЕР_1 , номер платежу , сумою 19800 грн /а.с. 30-41/.

Положеннями частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 5.1 Договору сторонами обумовлено порядок повернення кредиту згідно з графіком, передбаченим додатком № 3 до вказаного договору, яким визначено погашення кредиту, починаючи з 23.09.2024р. шляхом внесення передбачених графіком сум.

Крім того, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Умовами п. 4.3, 4.6 Договору передбачено обов`язок відповідача зі сплати процентів за користування кредитом з наступною фіксованою ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою 1,2%). При цьому, нарахування процентів здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту.

Згідно з п. 4 ч.1 ст 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються також комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Відповідно до п 4.3, 4.7 Договору сторонами було обумовлено сплату комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту.

Аналізуючи умови кредитного договору та Правила відкриття кредитної лінії товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», суд приходить до висновку про правомірність встановлення одноразової комісії за надання кредиту у даному договорі, та відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», для визнання цих договірних умов нічемними, як таких, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом.

Відповідний висновок не суперечить правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Проте, відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань, зокрема, не здійснила жодного платежу зі сплати процентів та комісії.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання (ст. 611 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

За нормою ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Право Кредитодавця змінити умови договору та зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування ним у разі порушення відповідачем зобов`язань за Договором узгоджено сторонами в п. 8.5 цієї угоди. Так, відповідно до вказаної умови Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом та /або комісії на строк понад 1 місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за час користування кредитом і комісії.

Таким правом позивач скористався, направивши відповідачу вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1356-1983 від 27.02.2024 року /а.с.43/. Пред`явивши 23.08.2024р. вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування ним та комісії, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та наведених вище умов Договору змінив строк виконання відповідних зобов`язань.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконала належним чином умови Договору, у встановлений строк не повернула кредит та не погасила заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 70052 грн 40 коп., з яких: 2970 грн простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту; 19800 грн заборгованості за кредитом; 47282 грн 40 коп. заборгованості за нарахованими процентами за період з 27.02.2024р. по 08.08.2024р. /а. с. 41-42/.

Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження.

На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем у загальному розмірі 70052 грн 40 коп. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо правомірності та обґрунтованості заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позовних вимог про стягнення з відповідача 70052 грн 40 коп.

Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» /, адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133/ заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1356-1983 від 27.02.2024 року в розмірі 70052 грн 40 коп. /сімдесят тисяч п`ятдесят дві грн 40 коп./ та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. /дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп./.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова