Справа № 604/327/25
Провадження № 2/604/234/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі секретаря судового засідання - Малиш А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник В.В. звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2018 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зараз сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 8000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2025 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

11 квітня 2025 року від представника позивача адвоката Мельник В.В. надійшла заява, згідно якої представник позивача просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Мельник В.В. подав до суду заяву в якій проси розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 17 квітня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача, згідно змісту якої просив суд взяти до уваги його згоду про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 7000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Дану заяву суд розцінює як заяву про визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року сторони у даній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб у Маньківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що 20 квітня 2018 зроблено відповідний актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2018 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 27 листопада 2018 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі міського типу Маньківка Маньківського району Черкаської області, про що 27 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис №85. Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки №157 виданої 19 грудня 2024 року Маньківським відділом Управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА, лоз юк ОСОБА_6 станом на 19 грудня 2024 року перебуває на обліку в Маньківському відділі управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, крім того позивач вказує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я.

Відповідач позов визнав, просив стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі зменшеному після подання відповідної заяви позивачем, тобто в розмірі 7000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів, визнання відповідачем позову.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16-ц, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Враховуючи наведене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини не надано, а тому суд приходить до переконання, що відповідач може сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі.

Позов про стягнення аліментів був поданий 25 березня 2025 року, а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,141,259,264,265,268 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25 березня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Б. Сташків