Справа № 642/1595/25
Провадження № 2/642/877/25
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Бабаскіна К.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Волкова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Бабаскін Кирило Сергійович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 січня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

В обґрунтування зазначив, що між позивачкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 20 січня 2012 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стосунки Позивачки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага через те, що чоловік знайшов собі іншу жінку. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Чоловік не проживає разом із Позивачкою. Фактично сім`я припинила своє існування, так як обидва втратили взаємну повагу і розуміння, перестали підтримувати один одного та вести спільне домашнє господарство, збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.03.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

11.04.2025 відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому прохав про надання 6-тимісячного строку для примирення, зазначив про те, що час від часу у них з позивачкою дійсно виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які рідко переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. Це обумовлюється тим, що у подружжя не достатньо співпадають розуміння своїх ролей у сім?ї і тим самим вони пред?являють один одному неузгоджені очікування і вимоги.

Відповідач вказує, що з моменту укладення шлюбу, а саме з січня 2012 року по теперішній час, дружина ніде не працювала всі ці тринадцять років повністю перебуває на його утриманні, він офіційно працевлаштований і всю свою заробітну плату спільно із позивачкою розраховую задля справедливого узгодження і розподілення на задоволення потреб сім?ї.

Твердження позивачки, що подружжя тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та живе кожен своїм життям не відповідає дійсності, оскільки на сьогоднішній день вона разом зі своєю дитиною від першого шлюбу та спільною донькою проживаємо в квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зазначив, що після конфлікту в січні 2025 року у них з дружиною погіршились стосунки, але він докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірного питання між ними без застосування надмірних емоцій, намагається все врегулювати мирним шляхом та зберегти сім?ю.

Оскільки відповідач має намір зберегти сім`ю, просить надати строк для примирення 6 місяців.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила не надавати строк для примирення, оскільки не може пробачити чоловіку подружню зраду. Крім того, зазначила, що відповідач тривалий час проживав з іншою жінкою.

Представник позивачки адвокат Бабаскін К.С. підтримав позовні вимоги, враховуючи відсутність у позивачки наміру зберегти сім`ю, строк на примирення просив не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 до суду прибув, просив суд надати максимальний строк для його з жінкою примирення, зазначив про те, що він заперечує проти розірвання шлюбу, хоче зберегти сім`ю. Вважає, що непорозуміння в сім`ї не є приводом для розлучення. Відповідач запевняє, що дуже дорожить своєю сім`єю і переконаний, що для відновлення стосунків потрібен час.

Хоче аби спільна малолітня дитина росла в повноцінній родині, тому зацікавлений

у збереженні сім?ї. Вказав, що ніколи не проживав з іншою жінкою, а після конфлікту з дружиною мешкав тимчасово окремо, оскільки має від батьків нерухомість. Просив суд надати 6 місяців для примирення.

Представник відповідача адвокат Волков І.М. клопотання про надання строку для примирення підтримав.

Розглянувши клопотання відповідача про надання строку для примирення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, відповідна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц.

Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року №605/434/18 (61-3235св19).

Суд враховує надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя та при визначенні строку на примирення, враховує думку сторін та конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на розірванні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 виявив бажання зберегти сім`ю.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у сторін є спільна малолітня дитина, а тому, діючи в інтересах дитини, беручи до уваги заперечення позивача, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити частково та надати подружжю строк на примирення терміном у 3 місяці.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, - до закінчення строку для примирення, встановленого судом.

На підставі викладеного та керуючись 240, 251, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про надання строку для примирення подружжю у цивільній справі за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення терміном три місяці до 08 серпня 2025 року.

Зупинити провадження у справі.

Копію ухвали надіслати сторонам - для відома.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло