Справа №173/427/23
Провадження №2/173/23/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

за участю: представника позивача - адвоката Романовської Т.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, Трощій Наіля Галібовна, про визнання осіб такими, що не прийняли спадщину після померлого та визнання права на отримання спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що не прийняли спадщину після померлого та визнання права на отримання спадщини.

03.03.2023 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року відкрито провадження у справі . Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 15.05.2023 року.

15.05.2023 року у звязку з неявкою інших сторін оголошено технічну перерву, підготовче засідання відкладено на 04.08.2023 року.

04.08.2023 року підготовче засідання відкладено на 09.10.2023 року.

09.10.2023 року у підготовчому засідання оголошено перерву до 11.12.2023 року.

11.12.2023 року підготовче засідання відкладено на 25.03.2024 року.

25.03.2024 року проведене підготове судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 25.03.2024 року.

14.06.2024 року проведений перерозподіл цивільної справи іншому складові суду. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 09.12.2024 року.

09.12.2024 року справа не розглядалась в зв`язку з відсутністю електроенергії. Справа призначена до розгляду на 27.02.2025 року.

27.02.2025 року в судовому засіданні оголошена перерва до 30.04.2025 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 30.04.2025 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати відповідачів такими, що не прийняли спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та визнати за ним право на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок: за адресою: Верхньодніпровська міська територіальна громада Кам`янський район Дніпропетровська область, кадастрові номери :01:014:0184 і :01:014:0185.

Для отримання спадщини за законом він звернувся до державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та надав необхідні документи, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом виходячи з того, що на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем були зареєстровані його сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Але ні померлий , ні його сини на час смерті ОСОБА_4 , не проживали за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , більше того права власності на даний будинок жоден з них немає.

Сини спадкодавця, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із інформацією Державної прикордонної служби України разом з матір`ю, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та рідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перетнули державний кордон України в напрямку Російської Федерації.

Таким чином сини спадкодавця разом з ним на час смерті не проживали та із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Зазначені обставини і стали підставою для подання даної позовної заяви.

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали , давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що померлий ОСОБА_4 , є його рідним братом. Брат разом із сім`єю проживав в с. Кривоносове. Але в 2015 році брат разом із сім`єю виїхав до Росії, оскільки в них були проблеми з одним із синів. В подальшому брат повернувся на Україну та проживав по сусідству з ним до своєї смерті. До початку повномасштабної війни він спілкувався зі своїми племінниками у телефонному режимі, які залишились проживати на території Російської Федерації, отримали громадянство, та повідомили, що наміру повертатись до України не мають. Так як за новим місцем проживання добре влаштувались. Будинок, де раніше проживала сім`я його брата продали, але без укладення нотаріально посвідченого договору і там проживають зовсім інші люди, але його брат та племінники залишились бути там зареєстровані. Він тісно підтримував відносини з братом. Брат проживав за іншою адресою, в будинку по АДРЕСА_2 . З даного будинку жильці виїхали та будинок був пустий. У брата останнім часом була сильна депресія і він покінчив життя самогубством. Він поховав брата та бажає отримати спадщину після його смерті.

Відповідач, ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, направлені за адресою їх проживання судові повістки повернулись до суду з відмітко, що за вказаною адресою не проживають, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом виставлення інформації на офіційному веб-сайті судової влади.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Кам`янського нотаріального округу, Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виник спір із спадкових правовідносин. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання спадкоємців такими, що не прийняли спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 . Що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копіями свідоцтв про народження.

Після смерті ОСОБА_4 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок: за адресою: Верхньодніпровська міська територіальна громада Кам`янський район Дніпропетровська область, кадастрові номери :01:014:0184 і :01:014:0185.

Для отримання спадщини за законом позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та надав необхідні документи, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом виходячи з того, що на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем були зареєстровані його сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому останні вважаються такими, що прийняли спадщину, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

Позивач просить визнати відповідачів такими, що не прийняли спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України - Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою .

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України - Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки відповідачі значаться зареєстрованими із померлим ОСОБА_4 , на час його смерті, вони вважаються такими, що фактично прийняли спадщину.

В свою чергу позивач посилається на ту обставину, що ні померлий ОСОБА_4 , ні його діти, відповідачі у справі, за адресою своєї реєстрації не проживали. Відповідач, на день смерті проживав в с. Кривоносове, але за іншою адресою, а його діти, відповідачі у справі, проживали та продовжують проживати на території іншої держави.

Зазначені обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 .

Так свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з позивачем в одному селі. В цьому ж селі проживав і брат позивача ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_9 разом із сім`єю, продали будинок, в якому вони проживала та вихали до Російської Федерації. Це було в 2015 році. В 2017 році ОСОБА_10 повернувся до села Кривоносове, але сам без сім`ї. Спочатку ОСОБА_9 проживав у брата, ОСОБА_1 , а потім пішов проживати у будинок, в якому ніхто не жив по АДРЕСА_2 . Цей будинок знаходиться по сусідству із її будинком. В цьому ж будинку ОСОБА_9 і помер. Діти ОСОБА_4 не повернулись до села разом із батьком. І в подальшому, ні на поховання, ні після смерті батька не приїздили.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснив, що він проживав по сусідству із ОСОБА_12 . В 2015 році ОСОБА_4 , продав будинок, в якому проживав із сім`єю та виїхав на територію Російської Федерації. В 2017 році ОСОБА_9 повернувся до села Кривоносове. Спочатку жив у брата потім пішов проживати в будинок, в якому ніхто не жив, в цьому ж будинку в 2019 році він і помер. Після повернення до села в 2017 році ОСОБА_9 проживав один. Разом з ним ніхто не жив.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 176 від 03.12.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті в будинку АДРЕСА_2 , де він фактично проживав.

Довідкою № 44.3-192 від 29.10.2021 року, виданою відділенням поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до відомостей, отриманих з обліків державної прикордонної служби України, 17.06.2015 року через пропускний пункт державної прикордонної служби України пересік державний кордон в напрямку Російської Федерації та до теперішнього часу державний кордон в напрямку України не перетинав.

Довідкою № 44.3.193 від 29.10.2021 року, виданою відділенням поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до відомостей, отриманих з обліків державної прикордонної служби України, 17.06.2015 року через пропускний пункт державної прикордонної служби України пересік державний кордон в напрямку Російської Федерації та до теперішнього часу державний кордон в напрямку України не перетинав.

Згідно довідки № 596 від 18.11.2021 року, виданою Верхньодніпровською міською радою, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але з червня 2015 року за вказаною адресою не проживає.

Згідно довідки № 597 від 18.11.2021 року, виданою Верхньодніпровською міською радою, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але з червня 2015 року за вказаною адресою не проживає.

Довідкою № 44.3-207 від 09.12.2021 року, виданою відділенням поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться за обліками, як розшукуваний з 2016 року

Довідкою № 44.3-208 від 09.12.2021 року, виданою відділенням поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться за обліками, як розшукуваний з 2016 року

Відповідно до акту № 3 від 26.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з літа 2015 року і по теперішній час в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не проживає

Відповідно до акту № 4 від 26.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з літа 2015 року і по теперішній час в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не проживає

Довідкою № 44.3-1108 від 06.02.2023 року, виданою відділенням поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошено в державний і міжнародний розшук за скоєння злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 185 КК України. За отриманою від центрального відділу обробки інформацією Державної прикордонної служби України, він разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перетнули державний кордон України у напрямку Російської Федерації.

Згідно матеріалів спадкової справи № 74/2020, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 судом встановлено, що нотаріус за місцем реєстрації відповідачів ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 направлялось повідомлення з пропозицією в строк до 30 травня 2020 року подати заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але направлені їм повідомлення повернулись до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з відміткою - «вибув». Що також свідчить що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, достовірними та такими, що підтверджують факт, що відповідачі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 разом зі спадкодавцем не проживали.

На підставі чого суд приходить до висновку, що відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не можна вважати такими , що фактично прийняли спадщину після мерлого 30.11.2019 року ОСОБА_4 , виходячи лише із того, що вони із спадкодавцем були зареєстрованими за однією адресою. Оскільки відповідачі разом із спадкодавцем на день його смерті не проживали, а приживали і на даний час проживають на території Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Оскільки відповідачі, як встановлено в судовому засіданні на час смерті спадкодавця разом з останнім не проживали, вони повинні були подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦП України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 74/2020, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , судом встановлено, що відповідачі в установлений законом строк та в установленому законом порядку із заявами про прийняття спадщини після його смерті до нотаріуса не звертались.

З часу смерті спадкодавця ОСОБА_4 , минуло п`ять років і відповідачі за цей час на територію України не повернулись, заяв про прийняття спадщини не подали.

На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання відповідачів такими, що не прийняли спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач також просить визнати за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , як спадкоємця за законом другої черги, оскільки він є рідним братом померлого.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України - Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Відповідно до ст. 1262 ЦК України - У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що відповідачі, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , є дітьми спадкодавця? ОСОБА_4 та спадкоємцями першої черги. Дані спадкоємці визнаються судом такими, що не прийняли спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 , є рідним єдинокровним братом померлого ОСОБА_4 , що підтверджується, копіями свідоцтв про народження.

Таким чином позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем свого брата ОСОБА_4 , другої черги.

Оскільки діти померлого ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , визнаються судом такими, що не прийняли спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_4 , у позивача виникає право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , як у спадкоємця другої черги.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадщину також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 грн. 20 коп., в рівних частинах, тобто по 1073.60 грн., з кожного.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, Трощій Наіля Галібовна, юридична адреса: 51931 вул. Медична, 3 м. Кам`янське Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що не прийняли спадщину після померлого та визнання права на отримання спадщини задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що не прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , право на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 2 147 грн. 20 коп., в рівних частинах, з кожного по 1073.60 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду

Повний текст рішення складений 10.05.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 14.05.2025 року

Дата набрання законної сили: 10.06.2025 року