Справа № 489/9928/24
Номер провадження 2/489/944/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 травня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" (далі відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач є власником нежитлового офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому приміщенні встановлене автономне опалення та повністю відключено централізоване теплопостачання. У жовтні 2024 року на адресу позивача надійшов лист від відповідача щодо розрахунків з постачання теплової енергії від 30.09.2024 №663-10. Позивач вказує, що відповідач не зазначає, згідно якої методики та спираючись на які показники засобів обліку теплової енергії була обрахована заборгованість. У позивача відсутній будь-який вихід до місць загального користування так як позивач має окремий вхід до свого приміщення одразу на вулицю. Позивач не погоджується з протиправними діями відповідача, безпідставно нарахованими сумами заборгованості за послугу, яку не було надано.

Відповідно до уточненої позовної заяви, представник позивача просив суд зобов`язати ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" здійснити перерахунок зобов`язань позивача за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рахунок №6438 від 01.08.2024.

Ухвалою від 11.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло.

Від відповідача надійшов відзив, в якому вказав, що всім своїм абонентам за витрати опалення місць загального користування товариство почало нараховувати лише з 01.11.2011. Нежитлове приміщення позивача, яке обладнано індивідуальним опаленням знаходиться в системі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності з 2020 року. Фактом отримання послуги є підписаний наряд на підключення опалення в житловому будинку, де знаходяться в системі централізованого опалення вищевказане нежитлове приміщення офісу. В листі від 30.09.2024 відповідач надав всю інформацію щодо загальної опалювальної площі будинку, загальної кількості витраченої енергії на опалення будинку у Гкал у період з 01.11.2022 по 31.08.2024, методику розрахунку.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2020 ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рахунком № НОМЕР_1 , який надісланий ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" на адресу позивача, за послугу з постачання теплової енергії останньому нараховано до сплати 7032,79 грн.

Відповідно до Звіту щодо фактичних нарахувань за послугу з постачання теплової енергії №6438 перерахунок проводився за період з 01.11.2022 по 31.08.2024, із зазначенням Гкал за всі періоди, тарифів, абонплати.

Згідно з листом ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" скерованого на адресу позивача 30.09.2024, роз`яснено за що співвласники будинку по АДРЕСА_1 проводять оплату, як вираховується обсяг теплової енергії витраченої на загально будинкові потреби. Окрім того, роз`яснено, що обсяг теплової енергії витраченої на загально будинкові потреби розраховується згідно п.8 розділу IV Методики в залежності від поверховості будинку, як частка загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будинку, додатково скориговано із застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будинку.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах ; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до ст.7 цього закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Порядок укладення таких договорів, передбачений ст.13 вказаного закону.

Так, відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як слідує з матеріалів справи, текст типового індивідуального договору, що є публічним договором-приєднання, розміщено на офіційному сайті Товариства www.ntec.mk.ua у розділі "Інформація щодо укладання договору".

Враховуючи те, що в суду відсутні відомості, які свідчать про те, що співвласники багатоквартирного будинку, де мешкає позивач, прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому між сторонами справи укладений договір та відповідно між ними існують правовідносини врегульовані цим Типовим договором.

Укладення таким чином договору не суперечать вимогам ст. 633, 634 ЦК України та відповідає положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому доводи позивача є необґрунтованими.

Як зазначалось вище, нежитлове приміщення позивача від`єднане від системи централізованого опалення та обладнане індивідуальною системою опалення. Разом з тим, вказана обставина не виключає існування договірних відносин між сторонами та не звільняє від обов`язку визначено чинним законодавством на укладення договору.

Відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022) відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Відповідно до абз. 4 пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно з пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022), споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22листопада 2018 року №315, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за №1502/32954, затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок визначення та розподілу обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ 3 Методики), а також порядок визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення (розділ 5 Методики).

Згідно пункту 12 розділу IV вказаної Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Тобто наявність договірних відносин та відповідно обов`язок щодо сплати за послуги з опалення місць загального користування споживачам, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.

Відповідні висновки неодноразово висловлені Верховим Судом, зокрема в постанові від 22 грудня 2020 року в справі № 311/3498/18.

Згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Відповідно до п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Визначення та розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, а так само визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення здійснюється відповідно до розділів ІІІ, IV цієї Методики. Відповідно до п.12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Як передбачено шостим розділом "Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

У пункті 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359, наведено формулу загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування: Qмзк = SQмзк + Qвтр., де SQмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення місць загального користування, Qвтр. - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Ця формула складається із двох частин. Отже, якщо послуги на опалення окремого приміщення місць загального користування не надаються, залишається друга частина формули - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року по справі №703/4963/15-ц висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, тому повинні її оплачувати. Відповідне нарахування плати проводиться за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, які розподіляються рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року за №1237/13111.

Як слідує з матеріалів справи, позивач вказує на те, що при нарахуванні йому заборгованості відповідач не надав відомостей щодо загальної опалювальної площі, загальної кількості витрачених на опалення будинку Гкал у період з 01.11.2022 по 31.08.2024, загальну площу місць загального користування, методику розрахунку.

Відповідач на таке твердження вказав, що Товариство не є розпорядником інформації щодо МЗК, допоміжних приміщень, транзитних трубопроводів та не отримало вказану інформацію від балансоутримувачів будинків, тому обсяг теплової енергії, витраченої на загально будинкові потреби розраховується згідно п.8 розділу 4 Методики.

Відповідно до п.8 розділу 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньо будинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Згідно з п.10 розділу 1 вказаної Методики, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Як встановлено судом, нарахування заборгованості позивачу проводилося на підставі п.8 розділу 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії слугувала саме площа приміщення у метрах квадратних, належна кожному співвласнику.

Тому посилання представника позивача на відсутність при розрахунку заборгованості у відповідача даних щодо загальної опалювальної площі, загальної площі місць загального користування, методики розрахунку компенсації і як наслідок нарахування заборгованості у розмірі, що є неправомірним, спростовуються вище наведеними обставинами та нормами законодавства.

За такого, суд не вбачає підстав визнавати позивачу нараховану заборгованість зі сплати комунальної послуги неправомірної та зобов`язувати відповідача здійснювати перерахунок з тих підстав, на які посилається представник позивача.

Щодо вимоги про скасування рахунку №6438, то вона задоволенню не підлягає, оскільки позивач є співвласником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того чи підключене нежитлове приміщення відповідача до мережі централізованого опалення чи ні. Окрім того, така вимога є похідною від основної вимоги, а відтак не знайшовши підстав для задоволення первісної вимоги, не підлягає задоволення і остання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89,259,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про зобов`язання вчинити певні дії.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», , адреса: 54020, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.05.2025.

Суддя В. В. Кокорєв