У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі судді Петрова Д.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.01.2025 матеріли справи передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Заявнику для усунення зазначених недоліків наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху, яка була направлена заявнику 04.04.2025 на електронну адресу вказану заявником у позовній заяві.

Документ доставлено до електронної скриньки 04.04.2025.

Однак, заявник зазначені в ухвалі суду недоліки не виправив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Станом на 09.05.2025 недоліки, зазначені в ухвалі суду від 04.04.2025, заявником не усунуті.

Так, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути заявнику разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ