Єдиний унікальний номер судової справи: 945/2494/24
Номер провадження: 22-ц/812/790/25 Суддя-доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Серебрякової Т.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в його інтересах

адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною

на заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2025 року, ухваленого під головуванням судді Бодрової О.П. в приміщені того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У січні 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Зачепіло З.Я. звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що з 09 жовтня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу, виданого 11 січня 2021 року Снігурівським районним судом Миколаївської області, з нього стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі частки усіх видів доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

З 25 вересня 2021 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час позивач вважає, що розмір аліментів є значним та у зв`язку зі зміною його сімейного стану він перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/8 частину заробітку (доходу), але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2025 року справу передано для розгляду за підсудністю до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

22 січня 2025 року згідно ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 17 лютого 2025 року о 10-30 год з викликом учасників справи.

Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено, що його матеріальний стан змінився, оскільки він є працездатним, має можливість працювати та отримувати заробітну плату, а відтак матеріально забезпечувати свою доньку. Крім того, встановлено, що наразі позивач отримує стабільний дохід. Разом з тим, народження другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Зачепіло З.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги те, що даний розмір аліментів є завеликий та недоцільним, адже батьки мають спільний обов`язок забезпечувати свою дитину, і даний обов`язок закріплений на законодавчому рівні, при цьому обоє батьків мають рівні права та обов`язки незалежно від того, чи проживають вони разом. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 намагається уникнути свого обов`язку щодо забезпечення дитини та перекласти його в повній мірі на позивача, який свій батьківський обов`язок щодо матеріального утримання дитини виконує належним чином. Вказує, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі частини від його доходів на утримання дитини, проте вважає, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх доходів, навіть якщо це змусить його зменшити певні найнеобхідніші витрати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання відповідачка не з`явилася, про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області від 17 червня 2013 року, Серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року шлюб, зареєстрований 09 жовтня 2012 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 854, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

На підставі судового наказу, виданого 11 січня 2021 року Снігурівським районним судом Миколаївської області, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

На даний час малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведеного зміну його матеріального стану.

З таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тож, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Водночас такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Отже, враховуючи, що зміна сімейного стану та народження дитини є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 , тому наявні підстави для часткового задоволення позову.

Колегія враховує, що згідно положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривні, такий розмір прожиткового мінімуму встановлено з 1 січня 2025 року (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).

Також враховуються положення статті 182 СК України, де передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно інформації про отримані доходи та утримані податки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, дохід позивача як військовослужбовця за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року склав 642 806,46 грн, а відтак на думку колегії розмір стягнутих аліментів з позивача судовим наказом Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2021 року підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, і разом із тим, буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

За таких обставин, на підставі п. п. 1,2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі судового наказу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2021 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною - задовольнити частково.

Заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі судового наказу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2021 року по справі № 485/838/20 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: Т.В. Серебрякова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.