Справа № 148/994/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року з Тульчинського районного суду Вінницької області до Томашпільського районного суду Вінницької області за територіальною підсудністю надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвала мотивована тим, що в межах територіальної юрисдикції Томашпільського районного суду Вінницької області знаходиться зареєстроване місця проживання заявниці ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що дана справа помилково направлена до Томашпільського районного суду Вінницької області, а ухвала про її направлення за підсудністю Тульчинським районним судом Вінницької області винесена помилково, виходячи з наступного.

Частиною 8 ст. 165 ЦПК України, передбачена можливість постановлення ухвали про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи-підприємця (ФОП) буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду.

Згідно п. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Можливості передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю у разі, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження заявника - фізичної особи буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, нормами ЦПК України не передбачено, а наслідком подання заяви про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності передбаченим п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України, є відмова у видачі судового наказу.

В даному випадку ані заявник, ані боржник не є юридичною особою або фізичною особою-підприємцем (ФОП) , в поданій заяві заявником та боржником є фізичні особи, а відтак процесуальні підстави для передання заяви про видачу судового наказу за підсудністю відсутні, справа помилково надіслана до іншого суду за підсудністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи те, що предметом заяви ОСОБА_1 є стягнення з боржника - фізичної особи аліментів, передача заяви про видачу судового наказу за підсудністю відносно фізичної особи нормами ЦПК України не передбачена, а тому вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, повернути дану справу на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області, як помилково направлену. Таким чином, дана справа помилково передана за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 повернути до Тульчинського районного суду Вінницької області як помилково направлені.

Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України). Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: І. С. Мороз