справа № 278/6249/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ПРОПАН» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Пропан» (далі ДП «Пропан») про стягнення з відповідача на користь позивача суми середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 163,90 грн та суми компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, у розмірі 3 415,59 грн.
У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомила, що з 02 вересня 2021 року остання перебувала у трудових відносинах із ДП «Пропан» у якому займала посаду головного бухгалтера. Разом із тим, 12 липня 2024 року позивачку звільнено з роботи за власним бажанням. Водночас, остаточний розрахунок із ОСОБА_1 проведено лише 17 вересня 2024 року, тобто через 47 робочих днів.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 вказує, що відповідачем порушено її право на отримання розрахунку в день звільнення, а тому просить стягнути із нього середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні та суми компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи надані позивачем, а інших суду не надавалось, як і не заявлялось клопотань про витребування/забезпечення доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та сплатила судовий збір при зверненні до суду (а.с. 5-8).
02 вересня 2021 року між сторонами укладений трудовий договір за умовами якого ОСОБА_1 приймалась на посаду головного бухгалтера із посадовим окладом 25 200 (а.с. 9-13).
Того ж дня, згідно із трудовою книжкою ОСОБА_1 , прийнята на посаду головного бухгалтера ДП «Пропан» відповідно до наказу № 237-ос від 01 вересня 2021 року (а.с. 17).
Водночас, згідно із довідкою про доходи, виданою ДП «Пропан» середньодення заробітна плата ОСОБА_1 становить 1 173,70 грн (а.с. 15).
Разом із тим, із копії вищевказаної трудової книжки убачається, що 12 липня 2024 року наказом № 64-ос від 12 липня 2024 року позивака звільнена із займаної посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 17).
Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 остаточний розрахунок із нею проведений відповідачем 17 вересня 2024 року на суму 77 480,60 грн (а.с. 21 зворот).
Також із розрахунку сум індексації убачається, що коефіцієнт індексації за період з липня 2024 року по вересень 2024 року складав 37,60, що в гривневому еквіваленті складало 1 138,53 грн (а.с. 25).
Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.
Згідно зі ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно з частиною першої цієї статті, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
У свою чергу, відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника вдень їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Окрім того, згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки подень фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (п. п. 20, 21 постанови Пленуму).
Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.
Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (із змінами та доповненнями), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно з п. 4 вказаного вище Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції)у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову із огляду на наступне.
Так, із матеріалів справи убачається та судом установлено, що відповідачем порушений його обов`язок щодо проведення остаточного розрахунку із позивачкою у день її звільнення.
У зв`язку із цим, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка підлягає до стягнення відповідача, за період з 12 липня 2024 року по 17 вересня 2024 року, тривалість якого складає 47 робочих днів, становить 55 163,90 грн, яка обраховується за наступною формулою: 1 173,70 (розмір середньоденної заробітної плати позивача) х 47 робочих днів (тривалість часу затримки розрахунку).
Окрім цього, із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, у розмірі 3 415,59 грн який обрахований у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, а саме наступним чином: сума невиплаченого грошового доходу (після утримання податків і обов`язкових платежів) х приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Водночас, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи у розмірі 1 211,20 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Стягнути з Дочірнього підприємства "Пропан" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 09 травня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький