Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючої судді Чорної А.О.,

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ Мілоан Кубінець Л.Ю. було подано заявку № 3815785 на отримання кредиту. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті.

Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ Мілоан було направлено Кубінець Л.Ю. електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого ОСОБА_3 підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3815785 від 11.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 уклала Договір про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021 з ТОВ Мілоан () та на підставі платіжного доручення відповідачу ОСОБА_3 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000 грн.

10.08.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 06Т, ТОВ Мілоан відступило право вимоги за Кредитним Договором № 3815785 від 11.05.2021 на користь ТОВ Діджи Фінанс, та відповідно ТОВ Діджи Фінанс набуло права вимоги до ОСОБА_3 .

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором ОСОБА_4 становить 12 418,16 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 750 грн.; заборгованість за відсотками 7 118,16 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 550 грн.

На підставі викладеного ТОВ Діджи Фінанс просили суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за Кредитним Договором № 3815785 від 11.05.2021 у розмірі 12 418,16 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 750 грн.; заборгованість за відсотками 7 118,16 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 550 грн., судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.

04.03.2025 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позивач просила відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Строк виконання зобов`язання у повному обсязі за даним кредитним договором настав 21.05.2021, договір не було пролонговано, тому вимога позивача щодо стягнення процентів після 21.05.2021 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Згідно умов договору вона повинна була сплатити процентів 625 грн (5000х1,25%х10 днів). Тому вважає, що вимога про стягнення відсотків у розмірі 7 118,16 грн. є безпідставною.

Зі змісту п. 1.5.1 договору № 3815785 від 11.05.2021 передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 550 грн. Вважає, що умови договору про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021 щодо сплати комісії в розмірі 550 грн. є нікчемними, а тому задоволенню не підлягають, а сплачена сума комісії у розмірі 250 грн. повинна бути зарахована до погашення на тіло кредиту.

З урахуванням сплачених нею коштів, а саме: 26.05.2021 вона сплатила тіло кредиту 250 грн., комісію 250 грн., процентів 485 грн, та 17.06.2021 сплатила проценти 150 грн., то загальна заборгованість по тілу кредиту становить 4 500 грн ( 5000 грн. ( наданий кредит) 250 грн. (сплата тіла кредиту) 250 грн. (сплата комісії)). Заборгованість по процентам за період з 11.05.2021 по 21.05.2021 625 грн. (5000х1.25%х 10 днів). З урахуванням зроблених платежів, сума по відсоткам складає 625 грн. 485 грн. (сплата процентів згідно розрахунку) 150 грн. (сплата процентів), тому переплата по процентам 10 грн. Таким чином, вважає, що заборгованість становить 4 500 грн.

Також відповідач клопотала про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки вважає, що витрати у розмірі 6000 грн. є неспівмірними та несправедливими, тому вважає, що відшкодування нею витрат можливе в обсязі 1000 грн. Крім того, суду не надано доказів сплати (перерахування) адвокату коштів за надану правову допомогу.

10.03.2025 до суду надійшли заперечення представника позивача на клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що витрати на надання професійної правничої допомоги у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Вважає, що позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджує співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, обсягом та ціною позову.

Також 10.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору.

Згідно п. 1.2 договору сума кредиту становить 5000 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається строком на 10 днів з 11.05.2021.

Пунктом 1.4 договору визначено, що термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів 21.05.2021.

Згідно п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту 550 грн, яка нараховується за ставкою 11% від суми одноразово.

П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця отримувати плату за обслуговування кредиту.

Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування кредитом.

Згідно п. 1.6 договору базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

П. 2.3.1.2 договору передбачено продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, яке не може перевищувати 60 днів.

Позивач вважає, що у даному випадку строк кредитування пролонгувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів до 27.07.2021, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 10 днів + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних умовах.

Таким чином, вважає, що оскільки відповідачем не була повернута сума кредиту в розмірі 4 750 грн, та комісії у розмірі 550 грн, нарахування процентів за договором у розмірі 7 118,16 грн. є правомірним.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотання про відкладання розгляду справи не надавала та про причини неявки суд не повідомила.

Згідно ч. 3 п. 1 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України Про електронну комерцію зазначено, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України Про електронну комерцію моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом встановлено, що 11.05.2021 ОСОБА_5 підписано анкету-заяву на кредит № 3815785 (а.с. 11).

11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» та ОСОБА_5 було укладено договір про споживчий кредит № 3815785, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5 000,00 грн, строком на 10 днів з 11.05.2021; термін (дата) повернення кредиту і слати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 21.05.2021; комісія за надання кредиту становить 550 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,2.3 цього Договору (а.с. 26-32).

11.05.2021 ОСОБА_5 підписано електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) паспорт споживчого кредиту № 3815785 (а.с. 30 звор. стор. - 31).

З платіжного доручення № 45966334 від 11.05.2021 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_5 на суму 5 000,00 грн (а.с. 33).

10 серпня 2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 06Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с. 15-22).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 06Т від 10.08.2021 до позивача перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021, укладеним з ОСОБА_5 на загальну суму 12 418,16 грн (а.с. 12).

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором № 3815785 від 11.05.2021, з якого вбачається, що за період з 11.05.2021 по 27.07.2021 загальна сума заборгованості становить 12 418,16 грн, яка складається з: 4 700 грн тіло кредиту; 7 118,16 грн відсотки за користування кредитом; 550 грн комісія. (а.с. 13).

Матеріалами справи підтверджується, що договір, укладений між позивачем та відповідачем підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів і які були надіслані на номер телефону відповідача відповідно до положень укладених договорів.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_5 через особистий кабінет на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до ЗУ Про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, цей правочин у розумінні положень ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» та ОСОБА_5 було укладено договір про споживчий кредит № 3815785.

У пункті 6.1 вищевказаного договору про споживчий кредит сторонами цього договору було обумовлено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.2 даного договору про споживчий кредит, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника.

В пункті 6.3 цього договору також закріплено, що приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений і погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

Положеннями пункту 2.3.1.2. зокрема, передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах, а саме, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах. Проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6. договору.

Відповідно до п. 1.6 кредитного договору № 3815785 стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 1.5.1. договору про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021 комісія за надання кредиту: 550 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Тобто, сторони погодили порядок нарахування комісії за надання кредиту, вказаний пункт договору не оспорений відповідачем та не визнаний судом недійсним.

З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021 сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов.

Підписавши кредитний договір, графік платежів, паспорт споживчого кредиту відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан».

При цьому спірний договір про споживчий кредит та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими для виконання.

Згідно п. 3.2.6 кредитного договору ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим Договором (повністю або часткового) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.

Оскільки обов`язки боржника ОСОБА_5 перед кредитором виконані не були, то укладаючи 10 серпня 2021 року договір факторингу № 06Т, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до ОСОБА_5 , на що вказує доданий до договору витяг з додатку до договору. (а.с. 12)

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором № 3815785 від 11.05.2021, з якого вбачається, що за період з 11.05.2021 по 27.07.2021 загальна сума заборгованості становить 12 418,16 грн, яка складається з: 4 700 грн тіло кредиту; 7 118,16 грн відсотки за користування кредитом; 550 грн комісія.

Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставне стягнення з відповідача процентів (плати за користування кредитом) після встановленого договором закінчення строку кредитування 21.05.2021.

Приписи частини другої статті 625 ЦК України, першого речення частини першої статті 1050 ЦК України та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Таке обґрунтування Рішення Конституційного Суду України збігається з висновками Великої Палати Верховного Суду. Саме тому, що приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за статтею 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за статтею 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

Згідно з пунктом 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6. Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Кредит надавався строком на 10 днів з 11.05.2021 (строк кредитування) (пункт1.3. Договору), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 21.05.2021 (пункт 1.4. Договору).

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 21.05.2021), а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 Договору (пункт 2.4.2 Договору).

Водночас, пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог

Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Як встановлено судом кредит не було повернуто, і відповідач продовжила користуватись кредитними коштами.

Так, умовами договору про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.202, зокрема п.1.5.2, 1.3, 2.3.1.1., 2.2.3, 1.6, 2.3.1.2 сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Таким чином, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося кредитором в межах строку, узгодженого сторонами.

Заявлені до стягнення відсотки ні первісним кредитором, а ні позивачем у порядку, встановленому частиною другої статті 625 ЦК України, не нараховувалися і вимоги про стягнення відсотків у якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання (неустойки) у цій справі позивачем заявлено не було.

Як вбачається із відомості про щоденне нарахування та погашення (а.с. 13) відповідачем за період з 11.05.2021 по 27.07.2021 були сплачені відсотки 26.05.2021 у розмірі 485 грн. та 17.06.2021 у розмірі 150 грн., а всього 635 грн. та дані погашення відсотків були враховані позивачем при розрахунку суми заборгованості за відсотками.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками (плати за користування кредитом) після закінчення попередньо визначеного строку кредитування, який було пролонговано відповідно до умов договору, у розмірі 7 118,16 грн.

Судом встановлено, що відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн., згідно відомості про щоденне нарахування та погашення вбачається, що відповідачкою було сплачено тіло кредиту у розмірі 250 грн., таким чином сума заборгованості за тілом кредиту становить 4 750 грн.

Також із відомості про щоденне нарахування та погашення вбачається, що 11.05.2021 згідно п. 1.5.1 відповідачу було нараховано комісію у розмірі 550 грн. 26.05.2021 відповідачем сплачено комісію за пролонгацію у розмірі 250 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставне стягнення з відповідача комісії у розмірі 550 грн, оскільки п. 2.2.1 договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1 1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту. Також п. 1.5.1 договору передбачено, що комісія за надання кредит 550 грн, яка нараховуються за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. Тобто, умовами договору передбачено нарахування комісії.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 3815785 від 11.05.2021 у розмірі 12 418,16 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,42 грн (а.с. 1), тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано:

Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Стародуб І.В., відповідно до п. 4.1. загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг, згідно тарифної ставки, вказаної в п. 4.8 договору, а також гонорар, визначений у п. 4.9 даного договору. П. 4.9 визначено гонорар на користь адвоката у розмірі 6 000 грн. (а.с. 23-25);

додаткова угода № 3815785 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, згідно якого адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_5 (а.с. 32);

акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, відповідно до якого адвокатом надано послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів (консультацій) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години загальною вартістю 2250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 3 години загальною вартістю 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година загальною вартістю 750,00 грн (а.с. 10);

детальний опис робіт, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги, в якому зазначено обсяг та вид виконаної роботи, час витрачений на виконання роботи та вартість наданих послуг на загальну суму 6 000 грн. (а.с. 14).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Відтак, суд вважає, що вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, оскільки послуга з формування додатків до позовної заяви по суті входить до складу послуги зі складання позовної заяви.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274- 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 3815785 від 11.05.2021 в розмірі 12 418,16 грн. (дванадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 16 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Чорна