Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Мельнікової К.С.,

представника позивача Морозової В.В.

представника відповідача Дона В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором №491015722 від 05.12.2019 у сумі 47 076,07 грн, витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу.

В обґрунтування вимог вказує, що 05.12.2019 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № 491015722. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 19 157,57 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.12.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32 %.

17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491015722.

18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015722.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015722.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 491015722.

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 491015722 від 05.12.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47 076,07 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 18 888,65 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17 704,44 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10 465,86 грн;

- заборгованість за пенею та/або штрафами - 17,12 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено справу до розгляду по суті.

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 через представника адвоката Дон В.О. через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій зазначив, що дійсно 05 грудня 2019 року звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, а саме відкриття поточного рахунку, як і зазначено в Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг. Згідно даної Анкети-заяви відповідач просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, але жодних кредитних договорів ним не підписувалось, жодних лімітів на картку не встановлювалось, так як і не надавалось кредитних коштів.

Зазначає, що відсутність такого кредитного договору підтверджено матеріалами справи та такий не надається позивачем, водночас його не може бути наданий, так як не існує як документ. Також позивачем ТОВ «Коллект Центр» не надано взагалі ніяких доказів про надання кредитних коштів ані платіжних доручень, ані виписок по рахунку, ані будь-яких інших документів, які б свідчили про надання кредиту. В матеріалах справи міститься лише розрахунок заборгованості за кредитним договором, але з вказаного розрахунку також не вбачається надання будь-яких кредитних коштів АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 .

У заяві позичальника від 05 грудня 2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Жодних правил та умов надання банківських послуг відповідачем не підписувалось та до його відома не доводилось. ОСОБА_1 зауважує, що безпосередньо підписана заява-анкета від 05 грудня 2019 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

24 лютого 2025 року представник Ткаченко М.М. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив у якому зазначила, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Отже, договір укладено шляхом направлення відповідачем оферти на укладення угоди та прийняття первісним кредитором, АТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк»), пропозиції (акцепту), яку відповідач отримав, що підтверджується відповідним підписом в оферті.

Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом, розміру комісії, тощо була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, а також зазначено в оферті та акцептах оферти.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Наявні в матеріалах справи виписки по особовому рахунку відповідача та меморіальний ордер підтверджують отримання та користування відповідачем кредитними коштами, а тому в останнього виник обов`язок щодо повернення позивачу наданих кредитних коштів (тіла кредиту) та плати за користування кредитними коштами (відсотків).

Також представник звернув увагу суду, що відповідач тривалий час користувався кредитом, здійснював часткове погашення заборгованості та виконував умови договору, що свідчить про визнання ним кредитних правовідносин.

06 березня 2025 року представник за довіреністю Дяченко В.Є. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» подала заяву про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 березня 2025 року клопотання представника позивача Дяченко В.Є. про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи «EasyCon» у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

У судовому засіданні 13.03.2025 відповідач ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи медичні висновки про стан здоров`я, також повідомив, що являється особою з інвалідністю 2 групи. В ході розгляду справи виникли питання щодо різниці суми по нарахованих відсотках які вказані в графіку платежів АТ «Альфа-Банк», який підписаний відповідачем та зазначених в позовній заяві, також щодо підстав нарахування пені.

20 березня 2025 року представником Ткаченко М.М. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» до суду подані пояснення, з приводу різниці нарахованих відсотків. Так, із копії додатку № 1 угоди про надання кредиту № 491015722 від 05.12.2019 в 6-й колонці вбачається графік нарахування відсотків із 06.01.2020 по 06.12.2024. Відповідні суми графіку відсотків, які повинні бути сплачені починаються із суми 510,87 грн та щомісяця повинні були зменшуватись із врахуванням того, що сума щомісячного платежу складала 643,56 грн і частина цієї суми відповідно до такого графіку зараховувалась в сплату боргу за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), частина в рахунок сплати відсотків, що детально прослідковується із такого додатку № 1. Тобто, відповідний графік платежів - це графік, який передбачає належне виконання умов договору позичальником. Разом із тим, як вбачається із розрахунку заборгованості, із квітня 2020 року позичальник перестав виконувати умови кредитного договору, і як результат - сума боргу за основним зобов`язанням не зменшувалась, а залишалась на рівні 18 888,65 грн. Оскільки щомісячні платежі позичальником не сплачувались, заборгованість за основним зобов`язанням не змінювалась, а отже відсотки нараховувались на суму 18 888,65 грн (заборгованість за основним зобов`язанням). Натомість, графік заборгованості передбачає щомісячне зменшення заборгованості за основним зобов`язанням і як результат - за відсотками. Із врахуванням того, що умовами договору передбачена фіксована відсоткова ставка на рівні 32%, відсотки саме в такому розмірі щомісячно нараховувались на суму боргу за основним зобов`язанням (18 888,65 грн.).

Щодо підстав нарахування пені, представником зазначено, що у відповідності до умов договору, пеня за таким договором не передбачена, натомість передбачений штраф за кожне прострочення платежу, що складає від 1-го до 4- х днів - 100,00 грн. Як вбачається з розрахунку боргу АТ «Альфа-Банк» 06.02.2020 первісним кредитором нараховано штраф у розмірі 100,00 грн, в рахунок погашення яких відповідачем було сплачено 82,88 грн, залишок боргу за штрафом склав 17,12 грн. Заборгованість по пені із такого розрахунку боргу складає 0,00 грн, тобто розмір боргу у розмірі 17,12 грн є не пенею, а залишком несплаченого штрафу.

Відповідні неточності спричинені тим, що в додатку № 1-1 до договору факторингу № 2 від 17.05.2021, 17,12 грн - ця заборгованість зазначається як «пеня/штраф/неустойка», з врахуванням того, що відповідна сума боргу у розмірі 17,12 грн як вбачається із розрахунку боргу є штрафом, в розрахунку боргу зроблено описку щодо зазначення такої заборгованості як пені.

08 квітня 2025 року представник за довіреністю Морозова В.В. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» подала заяву про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року клопотання представника позивача Морозової В.В. про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи «EasyCon» у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

У судовому засіданні 14.04.2025 відповідач ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення. В ході розгляду справи виникли питання щодо відображених у виписці банку оплати за кредитним договором № 491015722 від 05.12.2019, проведених 17.05.2021 року, та чи враховані первісним кредитором ці зарахування при формуванні розрахунку заборгованості.

17 квітня 2025 року представником Ткаченко М.М. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» до суду подані пояснення щодо здійснення оплати за договором від 05.12.2019. У першу чергу, представник зауважила, що зі сторони відповідача 17.05.2021 не було проведено жодної оплати заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне. Насамперед повідомляється, що розрахунок первісного кредитора АТ «Сенс Банк» відображає всі оплати боргу позичальником. Разом із тим, платежі, відображені у виписці банку 17.05.2021, є платежами іншого змісту, а саме відображають операції за договором факторингу.

17.05.2021 було укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491015722. У зв`язку із укладенням вищевказаного договору факторингу № 2, 17.05.2021 у виписці по рахунку зазначено про згортання активу, а всі платежі по погашенню кредиту згідно з договором факторингу № 2 відображають фактично згортання активу перед продажом права вимоги за кредитним договором. Так, за 17.05.2021 із виписки по рахунку вбачається проведення «Сплата процентів за Кредитним договором № 491015722 від 05.12.2019 згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2021» декілька разів на загальну суму 26 624,03 грн. Аналогічно за 17.05.2021 із виписки по рахунку вбачається проведення «Згортання активу у зв`язку о продажом згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2021» декілька разів на загальну суму 26 624,03 грн.

Тобто, згорнута сума боргу у зв`язку із продажом права грошової вимоги становила 26 624,03 грн, що підтверджує наявність заборгованості в такому розмірі станом на дату укладення договору факторингу № 2. Окрім того, на підтвердження наявності боргу представник звернув увагу суду на те, що із витягу додатку № 1-1 до договору факторингу № 2 від 17.05.2021, вбачається наявність загальної відступленої суми боргу у розмірі 26 624,03 грн (додатково підтверджується випискою по рахунку), що спростовує позицію відповідача щодо неврахування проведених ним погашень.

Більш того, розрахунок заборгованості первісного кредитора не відображає жодних погашень боргу відповідачем за 17.05.2021, тобто в день продажу права вимоги АТ «Сенс Банк» та відповідно згортання активу банком.

Таким чином, відображення у виписці банку по рахунку «погашення кредиту за кредитним договором згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2021» - це не погашення боржником коштів за кредитним договором, а саме суми, які було відступлено новому кредитору за договором факторингу. Також представник звернув увагу суду на те, що погашення відповідачем у виписці мають інше призначення платежу та виглядають, наприклад, так: «сплата заборгованості за Кредитним договором № 491015722 від 05.12.2019». Тобто, за платежами від відповідача відсутнє посилання на договору факторингу № 2.

02 травня 2025 року представником Ткаченко М.М. в інтересах позивача ТОВ «Коллект Центр» до суду подані пояснення щодо розрахунку первісного кредитора та звіркою його із випискою по рахунку. Насамперед, представник звернув увагу суду, що позичальником за весь розрахунковий період було здійснено лише 2 платежі, а саме: 09.01.2020 у розмірі 685,00 грн, які були спрямовані на погашення боргу наступним чином:

- 132,69 грн зараховано в рахунок погашення боргу за основним зобов`язанням;

- 552,31 грн зараховано в рахунок погашення за відсотками (у виписці по рахунку така сплата відображена як сплата 41,44 грн за 06.02.2020 та 510,87 грн за 09.01.2020: 510,87 грн + 41,44 грн = 552,31 грн) та 10.02.2020 у розмірі 685,00 грн, які були спрямовані на погашення боргу наступним чином:

- 136,23 грн зараховано в рахунок погашення боргу за основним зобов`язанням;

- 465,89 грн зараховано в рахунок погашення боргу за відсотками;

- 82,88 грн зараховано в рахунок погашення боргу за штрафом.

Також, представником позивача зазначено, що кредит було видано безготівковим перерахунком на рахунок ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером № 53099, який долучено до позовної заяви. Аналогічно виписка по рахунку підтверджує зарахування кредиту на рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 06.12.2019. Також звернено увагу суду на те, що номер угоди між первісним кредитором та позичальником є останніми цифрами рахунку, на який були перераховані кредитні кошти: НОМЕР_1 .

У судовому засіданні 05.05.2025 представник позивача Морозова В.В. підтримала пояснення подані раніше, також додала детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 491015722 від 05.12.2019 за яким відображено нарахування відсотків та часткове погашення заборгованості. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

У судовому засіданні 05.05.2025 адвокат Дон В.О., думку якого підтримав відповідач ОСОБА_1 вказав, що кредитний договір не укладався, а докази на які посилається позивач не є договором, за відсутності умов кредитування. У задоволенні позовних вимог просив повністю відмовити, а витрати на правову допомогу вважає завищеними.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.12.2019 ОСОБА_1 звернувсь до АТ «Альфа-Банк» із Анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та одночасно із цим надав банку Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491015722.

Як вбачається із змісту вищевказаної анкети-заяви, остання містить анкетні дані ОСОБА_1 , фізичний підпис позичальника та датована 05.12.2019. Крім того, у ній вказано, що відповідач підписанням цього акцепту підтверджує акцепт публічної пропозиції та укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі).

Із змісту оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (угода), яка датована 05.12.2019 та підписана відповідачем, встановлено, що вона містить наступну інформацію: тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 19 157 грн 57 коп; процентна ставка, % річних 32.00 % тип ставки - фіксована; строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 06.12.2024. Для повернення заборгованості за угодою ОСОБА_1 пропонує використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку. Кредит прошу надати для: повернення заборгованості за кредитним договором №631025407 від 26.09.2018. Розмір 19 157,57 грн (дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 57 копійок).

Підписанням цієї оферти відповідач надав власну згоду банку на передачу до кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтверджую, що перед укладенням угоди ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

Строк для акцепту банку: 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов угоди та договору.

Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту, АТ «Альфа-Банк» акцептував зазначені вище умови угоди, запропоновані відповідачем, які є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

В додатку № 1 до угоди про надання кредиту №491015722 від 05.12.2019 встановлено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який містить фізичний підпис позичальника.

Також, 05 грудня 2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено: суму кредитного ліміту 19 157 грн 57 коп., мету отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом, строк кредитування 60 місяців, можливі види (форми) забезпечення кредиту без забезпечення, процентна ставка 32.00%, тип процентної ставки фіксована, крім того паспорт містить анкетні дані ОСОБА_1 та фізичний підпис позичальника.

У матеріалах справи долучено меморіальний ордер № 53099 від 06 грудня 2019 року про видачу безготівковим перерахунком на рахунок ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 19 157,57 грн, призначення платежу «Надання кредиту за кредитним договором №491015722 від 05.12.2019».

Згідно банківської виписки по особовому рахунку НОМЕР_1 з 05.12.2019 по 17.05.2021 відображено нарахування кредитних коштів та погашення ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості наданого АТ «Альфа-Банк» (АТ «Сенс Банк») загальна заборгованість згідно договору № 491015722 від 05.12.2019 станом 17.05.2021 складає 26 641,15 грн.

Відповідно до договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» (далі клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» (далі вактор), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1.

Згідно п. 2.3 договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору сторони підписують акт приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в додатку № 2 до цього договору.

Пунктом 4.2. договору факторингу фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 16 500 000 (шістнадцять мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, шляхом перерахування на рахунок клієнта № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.

Платіжним дорученням № 253 від 17.05.2021 року підтверджується сплата ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» на рахунок АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 у розмірі 16 500 000 (шістнадцять мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, а отже виконання договору факторингу № 2 від 17.05.2021.

Згідно витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2 від 17.05.2021 за номером 3454 зазначений боржник ОСОБА_1 , № договору 491015722 від 05.12.2019, а отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором.

18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» (далі клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі фактор) укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1.

Згідно п. 2.3 договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактору з дати підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників за формою, встановленою в додатку № 2 до договору. Акт приймання-передачі реєстру боржників підписується в день укладення цього договору.

З акта приймання-передачі Реєстру боржників від 18.05.2021 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 вбачається, що клієнт передав, а фактор отримав право вимоги до загальної кількості боржників 12901.

Згідно витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 за номером 3454 зазначений боржник ОСОБА_1 , № договору 491015722 від 05.12.2019, а отже, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (далі новий кредитор) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3.

Згідно п. 5.2. договору права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді.

З акта приймання-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307.

Згідно витягу з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 за номером 35412 зазначений боржник ОСОБА_1 , № договору 491015722 від 05.12.2019, а отже ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договором № 491015722 від 05.12.2019 , що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47 076,07 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 18 888,65 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -17 704,44 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10 465,86 грн;

- заборгованість за пенею та/або штрафами - 17,12 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Щодо укладення договору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди

Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом, розміру комісії, тощо була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, а також зазначено в оферті та акцептах оферти.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано, зокрема, не надано доказів щодо ненадходження коштів на його рахунок, крім того не надано жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.

На виконання умов укладеного договору відповідач ОСОБА_1 загалом здійснив два платежі, а саме: 09.01.2020 у розмірі 685,00 грн, які були спрямовані на погашення боргу наступним чином:

- 132,69 грн зараховано в рахунок погашення боргу за основним зобов`язанням;

- 552,31 грн зараховано в рахунок погашення за відсотками (у виписці по рахунку така сплата відображена як сплата 41,44 грн за 06.02.2020 та 510,87 грн за 09.01.2020: 510,87 грн + 41,44 грн = 552,31 грн) та 10.02.2020 у розмірі 685,00 грн, які були спрямовані на погашення боргу наступним чином:

- 136,23 грн зараховано в рахунок погашення боргу за основним зобов`язанням;

- 465,89 грн зараховано в рахунок погашення боргу за відсотками;

- 82,88 грн зараховано в рахунок погашення боргу за штрафом, що під час розгляду справи підтверджено розрахунком заборгованості та випискою по рахунку.

Також суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, наведену у справі № 2-383/2010, відповідно до якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи факт укладення та часткового виконання відповідачем умов договору від 05.12.2019, а також відсутність заявлених відповідачем вимог з метою оскарження договору у цілому чи його частини з метою доведення його протиправності, суд дійшов висновку, що заперечення сторони відповідача у цій частині суперечать матеріалам справи та нормам чинного законодавства, тому до уваги судом не приймаються.

Щодо нарахування штрафу за договором суд зазначає наступне.

Відповідно до Умов кредитування, за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів передбачено штраф у розмірі 100 грн.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 було установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, строк, якого карантину неодноразово продовжувався.

Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що починаючи з 12.03.2020 року позичальника звільнено від обов`язку сплати пені/штрафів за прострочення повернення тіла кредиту та процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, 06.02.2020 ОСОБА_1 нараховано штраф у розмірі 100 грн., 82,88 грн. з яких він сплатив, тому, на думку суду, вказаний штраф нараховано відповідачу до початку введення карантину, а отже він не звільнений від обов`язку його сплати.

Отже, позивачем було надано докази того, що відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір та отримав суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якої вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту.

Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.

Отже, існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №491015722 від 05.12.2019 в загальному розмірі 47 076,07 грн.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2 422,40 грн судового збору та 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 5 000,00 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, за приписами частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відтак, судові витрати, понесені позивачем, мають компенсуватися за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачу справі ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , суд вважає необхідним компенсувати позивачу за рахунок держави судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 100%, а отже сума судового збору, що підлягає компенсації складає 2 422,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , заборгованість за договором № 491015722 від 05.12.2019 в загальному розмірі 47 076,07 грн.

Компенсувати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , відшкодування витрат на правову допомогу суму в розмірі 5 000,00 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення виготовлено 08.05.2025.

Суддя: Н. С. Волкова