Справа № 221/5806/19
Провадження № 6/204/55/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання

07 травня 2025 pоку Чечелівський районний суд м. Дніпра

у складі: головуючого судді Чапала Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року вказану заяву ОСОБА_1 було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду 07 травня 2025 року у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із реабілітацією після полону, заявлені вимоги просив задовольнити.

Заінтересована особа відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена у встановлений законом спосіб.

Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд має з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2021 року Волноваським районним судом Донецької області було ухвалено рішення по цивільній справі № 221/5806/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, відповідно до якого суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5814 (п`ять тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та стягнути 3000 (три тисячі) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявником зазначено, що в установлений законом строк він не зміг отримати та подати виконавчий лист до примусового виконання, оскільки перебував на військовій службі та виконував бойові завдання щодо захисту цілісності території України, у березні 2022 року попав в полон і був звільнений у грудні 2024 року, що підтверджується випискою з Єдиного реєстру осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України від 31.12.2024 року. У січні 2025 року він звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за видачею йому виконавчого листа. 13 лютого 2025 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_1 було видано виконавчий лист. Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_2 не здійснено виплату матеріальних та моральних збитків, зазначив, що строк надання виконавчого листа до виконання ним був пропущений з поважної причини у зв`язку із чим просив поновити вказаний строк.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі №6-608цс15) право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора. Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 підлягає задоволенню.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 2а-12192/09/0470, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10 від 31 січня 2019 року у справі № 490/9519/15-ц.

Заявником зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання ним пропущений, оскільки він перебував на військовій службі та виконував бойові завдання щодо захисту цілісності території України, у березні 2022 року попав в полон і був звільнений у грудні 2024 року. Означені обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією виписки з Єдиного реєстру осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 внесений до реєстру відповідних осіб: дата початку строку позбавлення особистої свободи 24.02.2022 року, дата звільнення 30.12.2024 року (а.с. 13).

Вказані обставини судом оцінюються як поважна причина пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, при цьому враховуючи те, що рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №221/5806/19 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 13 лютого 2025 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06 жовтня 2021 року по цивільній справі № 221/5806/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.05.2025 року.

Суддя