справа № 186/1984/24
провадження № 2/208/2058/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречаної В. Г..

за участі секретаря судового засідання Дарчука М. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу № 186/1984/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

26.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" звернулось до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 30.07.2019 року № С-407-0 у розмірі 48241,68 грн., у тому числі -заборгованість за основним боргом 23310.97 грн., заборгованість за відсотками - 24930,71 грн.

Позивач зазначає, що первісне право вимоги належало АТ "Ідея Банк", яке надало на підставі вказаного договору кредитну лінію, а потім за договором факторингу від 25.07.2023 р. №01.02-31/23 відступленоТовариству з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", яке згодом перемейноване в ТОВ "Свеа Фінанс".

2. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи.

26.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" звернулось до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. Позивач просить розглянути справу в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року цивільну справу за позовом "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2024 цивільну справу № 186/1984/24 було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 17.01.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленою належним чином про розгляд справи відносно неї , надала відзив на позов та надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та докази, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

3. Позиція сторін.

У своїй позовній заяві ТОВ "Свеа Фінанс"" вказує, що 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу, права вимог, у тому числі до ОСОБА_1 , а фактор зобов`язувався прийняти ці права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

В обгрунтування первісного виникнення права вимоги до відповідача ОСОБА_1 позивач посилається на те, що це право вимоги виникло на підставі договору про відкриття кредитної лінії від 30.07.2019 р. № С-407-0, укладеному між відповідачем та АТ "Ідея Банк", який було укладено у письмовій формі.

Таким чином, Договір між сторонами був укладений у спосіб, визначений законодавством України.

За умовами Договору відповідачу було надано кредитну лінію в сумі 25000 грн., максимальна сума кредиту 200 000 грн. Відсоткова ставка за кредитом становила 48% річних. Підписанням даного кредитного договору відповідач підтвердила приєднання до Умов банківського обслуговування та підтвердила свою освідомленість з умовами та тарифами банку.

Банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідач не виконувала свої зобов`язання зі сплати кредиту та відсотків, тому допустила порушення зобов`язань.

25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу, права вимог, у тому числі до ОСОБА_1 , а фактор зобов`язувався прийняти ці права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з Договором факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 48241,68 грн., яка складається з у тому числі -заборгованість за основним боргом 23310,97 грн., заборгованість за відсотками - 24930,71 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ "Свеа Фінанс" посилається на статті 1077 та 514 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу Позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Договором оренди по відношенню до Відповідача.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором і судові витрати (судовий збір) в сумі 3028 грн. Просить справу розглядати без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленою належним чином про розгляд справи відносно неї надала відзив на позов та надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

У відзиві на позов відповідачка та її представник вказали, що позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС» визнають частково, а саме те, що позивачка дійсно укладала договір про надання кредитної лінії з АТ «Ідея Банк», однак вважають, що позивачка сплатила всі взяті нею кошти, на картковий рахунок нею внесено 27 244 грн. з урахуванням останнього платежу в сумі 1200 грн., який внесено 16.06.2021 року. Також зазначили, що позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували як надану суму відповідачу так і підтвердили нарахування сум основного боргу та відсотків за даним договором, тому просили суд відмовити в задоволенні позову за його недоведеністю.

4. Обставини, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу, права вимог, у тому числі до ОСОБА_1 , а фактор зобов`язувався прийняти ці права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

В обгрунтування первісного виникнення права вимоги до відповідача ОСОБА_1 позивач посилається на те, що це право вимоги виникло на підставі договору про відкриття кредитної лінії від 30.07.2019 р. № С-407-0, укладеному між відповідачем та АТ "Ідея Банк", який було укладено у письмовій формі.

Таким чином, Договір між сторонами був укладений у спосіб, визначений законодавством України.

За умовами Договору відповідачу було надано кредитну лінію в сумі 25000 грн., максимальна сума кредиту 200 000 грн. Відсоткова ставка за кредитом становила 48% річних. Підписанням даного кредитного договору відповідач підтвердила приєднання до Умов банківського обслуговування та підтвердила свою освідомленість з умовами та тарифами банку.

Банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідач не виконувала свої зобов`язання зі сплати кредиту та відсотків, тому допустила порушення зобов`язань.

25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу, права вимог, у тому числі до ОСОБА_1 , а фактор зобов`язувався прийняти ці права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з Договором факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнтана момент переходу цих прав та передбачених Договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 48241,68 грн., яка складається з у тому числі -заборгованість за основним боргом 23310,97 грн., заборгованість за відсотками - 24930,71 грн.

5. Правова площина розв`язання спору та висновки суду щодо заявлених вимог.

Оцінівши надані позивачем докази і приймаючи до уваги, що відповідач надала свої заперечення по суті позову, з урахуванням цих доводів, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд виходить з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Це право закріплено й у частині 1 статті 15 ЦК України і гарантоване статтею 55 Конституції України.

Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України регламентуються способи захисту, які застосовуються судом. Ця норма, зокрема, передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу передбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При ухваленні рішення суд виходить з принципу, встановленому частиною першою статті 81 ЦПК: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд керується принципом, встановленим Європейським судом з прав людини, в якому вказується, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У даному випадку повинні дотримуватися вимоги статей 77-79 ЦПК: належність, допустимість та достовірність доказів.

Вирішуючи питання про факт виникнення у позивача права звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 , зобов`язання якого виникли перед АТ "Ідея Банк", а потім за договором факторингу позивачу, суд приходить до такого висновку.

Укладання договору факторингу також здійснено з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи суд керується такими нормами права.

Відповідно до пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Правомірність цього договору підтверджується наступними доказами:

- за цим договором передані існуючи права вимоги;

- сторонами підписаний Реєстр вимог, що передаються за договором факторингу (Витяг з Реєстру доданий до позовної заяви);

- фактором здійснено оплату клієнту за відступлені права (платіжна інструкція № 9217 від 26.07.2023 р.).

Таким чином, набуття прав вимоги позивача до ОСОБА_1 позивачем набуте на законних підставах.

Стаття 512 ЦКУ передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до статті 1077 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина 1 статті 526 ЦКУ встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ).

Відповідно до статті 611 ЦКУ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 614 ЦКУ особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ).

З урахуванянм викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги заперечення по суті позову відповідача та її представника, оскільки вони не підтверджені в свою чергу належними та допустимими доказами та не спростовують надані позивачем докази по справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 3028,00 гривень, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведених норм матеріального права і керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (,) заборгованість за кредитним договором від 30.07.2019 року № С-407-0 у сумі 48 241 (двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят три) гривні 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Свеа Фінанс» () судові витрати (судовий збір) в сумі 2422 (три тисячі двадцять вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», . місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6;

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя В.Г. Гречана