Справа № 570/1625/22
Номер провадження 2/570/20/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - Кондратюка І.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 вх. 19879 від 19.11.2024 р. у цивільній справі за первісним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про визнання протиправним нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває зазначена цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом Кондратюк І.Д. підтримав клопотання вх. 19879 від 19.11.2024 р. позивача за зустрічним ОСОБА_1 щодо визнання причини не подання до суду АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» доказу рахунку на оплату послуги за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 р. відповідно до постановленої ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 02.11.2023 р. неповажними та застосування до відповідальної особи заходу процесуального примусу.

Клопотання обґрунтовано тим, що посилання АТ «Рівнегаз» на норми законодавства пунктів 6,7 глави розділу 6 Кодексу ГРМ та пункту 6.4 Типового договору розподілу природного газу не має ніякого відношення до надання до суду витребовуваного доказу т не спростовує причини відсутності у володіння АТ «Рівнегаз» рахунку на оплату послуги розподілу природного газу за лютий 2020 р., а навпаки зобов`язує його видавати такі рахунки споживачам для оплати послуги, та отримання споживачем необхідної інформації зазначеної в рахунку, а в разі подання позову до суду про стягнення заборгованості за надані послуги підтвердити первинними бухгалтерськими документами факт надання таких послуг, а саме сформованими рахунками, відповідно до законодавства про бухгалтерський облік, та зберігати його в паперовій або електронній формі.

У клопотанні також наголошує, що вона не отримувала від АТ «Рівнегаз» ніякого рахунку «плата за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 року». АТ «Рівнегаз» не надало жодного доказу суду відправлення їй такого рахунку. Оплату вона здійснила відповідно до рахунку від 07.03.2020 р. за березень 2020 р., оплатила суму яка зазначена в графі «До сплати», а саме 581,52 грн., це підтверджується рахунком за березень 2020 р., який знаходиться в матеріалах справи, та долучений до цього клопотання банківський документ. Обов`язок формування та надання рахунків споживачам покладено на оператора ГРМ, тобто на АТ «Рівнегаз».

ОСОБА_1 28.11.2022 р. звернулася до АТ «Рівнегаз» із заявою вх. №ЗГ-2871-33003-1122, яка є в матеріалах справи, з проханням надати рахунок за лютий 2020 р. Однак листом вих. №330-Лв-10431-1222 від 26.12.2022 р. їй було відмовлено. Причини відмови такі ж самі, що в листі про виконання ухвали суду. Цей документ потрібний їй не з причини оплати наданої послуги, а з причини отримання необхідної інформації, яка вказана в цьому рахунку. АТ «Рівнегаз» позбавив її права на отримання інформації, а також використати цей доказ у суді.

Представник позивача за первісним позовом у підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, згідно заяви просить просить подальший розгляд справи проводити без участі представника Товариства.

Суд, вислухавши представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, приходить до висновку, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 02.11.2023 р. клопотання позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про витребування від АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, вул. І. Вишенського,4, м.Рівне) рахунку на оплату послуги за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 р. задоволено, та вказано, що у разі неможливості надання оригіналу - надати належним чином засвідчену його копію. Копію ухвали надіслано для виконання до АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (вул. І. Вишенського,4, м.Рівне). Також встановлено строк для виконання ухвали протягом п`яти днів з часу її отримання та вказано, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

02.11.2023 р. направлено копію вказаної ухвали АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", яку отримано 06.11.2023 р.

До суду 08.11.2023 р. від АТ «Рівнегаз» вх. 19575 надійшла відповідь «Про виконання ухвали суду», в якому в.о. голови правління К. Жук вказує, що надати запитувану інформацію АТ «Рівнегаз» позбавлене можливості, у зв`язку з чим наводить положення п.6 глави 6 розділу ІV Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 та п. 6.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 та п.7 глави 6 розділу VI Кодексу. Товариством було здійснено усіх необхідних заходів спрямованих на вчасне та належне отримання відповідачем за первісним позовом рахунку за надані послуги розподілу природного газу за лютий 2020 р., що об`єктивно підтверджується здійсненою відповідачем за первісним позовом 13.03.2020 р. оплатою за вказаний період. Зазначає, що Кодексом ГРМ та Договором не передбчено обов`язку Оператора ГРМ повторно формувати та надавати рахунки на оплату вартості послуг розподілу природного газу, за розрахункові періоди, які не охоплюються строком загальної позовної давності.

28.12.2019 р. між АТ «Рівнегаз» та ТОВ «Моноліт-Друк» було укладено договір про надання послуг з друку рахунків за розподіл (доставку) природного газу. Під послугами, які є предметом даного договору, серед іншого визначено, що ТОВ «Моноліт-Друк» здійснюється друкування рахунків за розподіл (доставку) природного газу з дотриманням визначених вимог, а також доставка та передача на склад перевізника для подальшої обробки та відправки Цехом обробки пошти Рівненської дирекції АТ «Укрпошта». Тому надати витребовуваний ухвалою суду від 02.11.2023 р. у справі №570/1625/22, доказ рахунок на оплату послуги за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 р., Товариство позбавлене можливості у зв`язку з відсутністю у володінні АТ «Рівнегаз» такого документу.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 КПК України Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно зі ст. 84 КПК України 1. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

2. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

3. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

4. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

5. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

6. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

7. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

8. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

9. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

10. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

11. У випадках, передбачених законом, апеляційний загальний суд за місцезнаходженням доказів може витребувати докази на прохання третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу або за заявою сторони (учасника) третейського (арбітражного) розгляду за згодою третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу у справі, що розглядається третейським судом (міжнародним комерційним арбітражем), у порядку, встановленому цією статтею.

У разі задоволення відповідної заяви суд може зобов`язати особу, у якої такі докази витребовуються, надати такі докази безпосередньо третейському суду або міжнародному комерційному арбітражу або стороні, за заявою якої такі докази витребовуються, для подальшого їх подання третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу).

В ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ЦПК України не містить визначення поняття зловживання процесуальними правами, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При оцінці дій сторони позивача за первісним позовом, за наведеного у клопотанні обґрунтування позивача за зустрічним позовом - в чому саме полягає зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству позивачем за первісним позовом, суд, з огляду на конкретні обставини справи, приходить до висновку про відсутність у них ознак як зловживання своїм процесуальним правом, так і відсутність підстав вважати про вчинення ним дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви сторони позивача за зустрічним позовом про визнання причин не подання до суду АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" доказу та застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 148, 258-261, 353, 354 ЦПК України, - суд

у х в а л и в :

Клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 вх. 19879 від 19.11.2024 р. про визнання причин не подання до суду АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" доказу на оплату послуги за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 року відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 02.11.2023 р. неповажними та застосування до відповідальної особи заходів процесуального примусу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення - ухвала суду - виготовлено 07.04.2025 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.