Справа № 346/5534/24
Провадження № 2/346/354/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Юркевич Х.М.

представника відповідача адвоката Тарасенка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.09.2024 року вироком Коломийського міськрайонного суду відповідача визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Так, 05.08.2024 року близько 14:45 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_1 , під час якого умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці предмет, споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії, шляхом розпилювання, умисно застосував його вміст в обличчя та ділянку очей ОСОБА_1 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді опіку сльозової оболонки (кон`юктиви) правого очного яблука 1-го ступеня, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначає, що в результаті вчинення відповідачем протиправних дій їй заподіяні фізичні та моральні страждання, нестерпні болі, сильну сльозотечу, спазм повік, внаслідок чого вона змушена була звертатися за медичною допомогою до лікарів, а також зазнала негативних переживань, тривоги, емоційної напруги, нервозності, почуття образи, обурення, стресу та побоювання за стан свого здоров`я, пережила нервовий стрес, втратила нормальний сон та почуття спокою. При зустрічі з відповідачем її охоплює страх беззахисності, вона боїться за своє життя, адже після вчиненого він жодного разу не вибачився перед нею, а продовжує вести себе зухвало та зверхньо, не бажає відшкодовувати завдані кримінальним правопорушенням збитки. Зазначене призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків, стосунків з оточуючими та погіршення стану її здоров`я, у зв`язку з чим їй доводиться вживати ліки. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати, які складаються з 2 000 грн. сплаченого судового збору.

09.12.2024 року представник відповідача, адвокат Тарасенко В.М. через систему Електронний суд подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач, висловлюючи свої доводи щодо відшкодування їй моральної шкоди у сумі 200 000 грн., не обґрунтувала та не довела належними та допустимими доказами факт заподіяння їй шкоди саме в такому розмірі. До матеріалів справи не долучено будь-яких письмових доказів, зокрема, висновків експертів, які б підтверджували заявлений позивачем розмір моральної шкоди; відсутні докази звернення позивача за медичною допомогою, а також наявності в неї нестерпної болі, сильної сльозотечі, спазму повік, нервового стресу, гіпертонічної хвороби і погіршення зору, необхідності вживання ліків, відсутності нормального сну, про які вона вказує. Зі змісту заяви також не зрозуміло, яким чином дії відповідача призвели до позбавлення сім`ї позивача можливості для забезпечення нормальних умов для проживання. Слід врахувати невідповідність суми заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди ступеню тяжкості кримінального правопорушення та реально заподіяних тілесних ушкоджень, а саме позивачу заподіяно одне легке тілесне ушкодження, тобто відповідач вчинив кримінальний проступок, найлегший вид кримінальних правопорушень, а розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Також, звертає увагу, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 000 грн., водночас, відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір , за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211,20 грн. Крім того, відповідач заперечує щодо заявленого позивачем розміру судових витрат в сумі 30 000 грн. на правничу допомогу, оскільки вказаний розмір не відповідає складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг), часу витраченого для цього, а також ціні позову. При цьому, слід врахувати, що відповідач є особою похилого віку і страждає на цукровий діабет, ішемічну хворобу серця, стенокардію, атеросклероз, гіпертонію та інші супутні серцеві захворювання, а на його утриманні перебуває його дружина ОСОБА_3 , яка також має серйозні проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого вона позбавлена можливості ходити. Спільно з відповідачем також проживає його повнолітній син ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, страждає на цукровий діабет 2 типу, а також має захворювання опорно-рухового апарату. Тому сторона відповідача визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 1 211,20 грн. сплаченого судового збору, а в іншій частині позовні вимоги вважає необґрунтованими (ас. 30-37).

17.12.2025 року представник позивача, адвокат Юркевич Х.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що в межах кримінального провадження призначено судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді опіку слизової оболонки ( кон`юктиви ) правого очного яблука 1-го ступеня; діагнози: Птеригій ІІ ст. обох очей, пресбіопія . Діагноз пресбіопія спричинив відчутний дискомфорт у житті позивача, оскільки являється зоровою патологією для якої характерно зниження акомодаційних здібностей очного яблука, що вкінці призводить до неможливості формування чітких зорових образів на близькій відстані. До неправомірних дій відповідача жодні проблеми зі здоров`ям позивача не турбували, а після подій 05.08.2024 року у неї постійні болі, неконтрольована сльозотеча. Він й досі не відшкодував заподіяні збитки в добровільному порядку, не вибачився та є сусідом позивача, що не виключає повторення ним вчиненого. Так, ОСОБА_2 поніс покарання перед державою, проте, перед потерпілою, яка невідомо скільки часу буде відновлювати свій зір, відповідальності не поніс, що не відповідає принципу справедливості, а наголошування на факті лише одне тілесне ушкодження та найлегше кримінальне правопорушення є знеціненням отриманих позивачем тілесних ушкоджень. Вказує також, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, а тому заперечення сторони відповідача вважає недоречним. Вказівка на те, що відповідач є особою похилого віку із захворюваннями, є недобросовісними запереченнями, оскільки 05.08.2024 року він умисно заподіяв позивачу тілесні ушкодження, не дивлячись на його похилий вік та наявні захворювання (а.с. 55-58).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що після подій 05.08.2024 року та нападу відповідача з використанням в її очі газового балончика, її життя кардинально змінилось, вона змушена була звертатися за медичною допомогою до окуліста та сімейного лікаря, проходити дорого вартісне лікування, а медичні препарати мало що допомагають у лікуванні очей. Її турбує сильний біль та страх за життя, вона не може самостійно гуляти біля будинку, ходити в магазин, доглядати квіти; відповідач погрожував їй, щоб вона не зверталась до поліції і з позовом до суду. В заявлений нею розмір відшкодування моральної школи нею включено витрати на неодноразові поїздки до приватних лікарів в м. Івано-Франківськ, а також витрачений для цього час. До відповідних спеціалістів для визначення розміру відшкодування моральної шкоди не зверталась. Вирок щодо відповідача вона не оскаржувала в апеляційному порядку, однак, вважає, що він не поніс належного покарання, оскільки йому призначено лише 850 грн. штрафу.

Її представник, адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні вказала, що позивач після вчинення відносно неї кримінального правопорушення втратила усталений ритм життя, вона боїться вийти з квартири, просить допомоги друзів та сусідів для її супроводження, а 200 000 грн. є еквівалентом у грошовому виразі страждань, які позивач понесла в результаті дій відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Тарасенко В.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву, а також зазначив, що допитані в судовому засідання свідки не можуть ні підтверджувати, ні спростовувати ті обставини, які встановлені вказаним вироком суду, в якому відсутнє посилання на ніж чи погрози, та не є предметом даного судового розгляду. Вважає, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 грн. є занадто завищеним та не співвідноситься з кримінальним правопорушення, отриманим позивачем тілесним ушкодженням і моральними стражданнями.

Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 08.05.2025 року з дня закінчення розгляду справи 30.04.2025 року.

Суд, заслухавши вказаних учасників, свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.08.2024 року близько 14:45 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_1 , в ході якого умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці предмет споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії, шляхом розпилювання, умисно застосував його вміст в обличчя та ділянку очей ОСОБА_1 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді опіку сльозової оболонки ( кон`юктиви ) правого очного яблука 1-го ступеня, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.09.2024 року (справа № 346/4730/24), який набрав законної сили 08.10.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. ( а.с. 7-8 ).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довідки №1272, виданої 05.08.2024 року відділенням НЕМД КНП Коломийська ЦРЛ КМР, 05.08.2024 року о 18:00 год. ОСОБА_1 зверталась до вказаного відділення з приводу хімічного опіку правої половини обличчя, хімічного опіку кон`юктиви правого ока ( а.с 63 ).

Згідно з даними копії висновку експерта № 108 Коломийського районного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 08.08.2024 року, у ОСОБА_1 мало місце тілесне ушкодження у вигляді опіку слизової оболонки ( кон`юктиви ) правого очного яблука 1-го ступеня, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Зазначене ушкодження могло бути спричинене в результаті контакту з хімічною газоподібною речовиною, можливо внаслідок розпилення її з газового балончика, як вказує потерпіла; ушкодження спричинене в термін незадовго до звернення за медичною допомогою в приймальний відділ Коломийської ЦРЛ; діагнози Птеригій ІІ ст. обох очей, пресбіопія визначені лікарем-офтальмологом, по своїй суті являються паталогічними станами нетравматичного ґенезу (походження), тому, керуючись п. 4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, вони не можуть бути враховані в судово-медичних підсумках ( а.с. 65-66 ).

Відповідно до заключення лікаря КНП ОГВВІФОР від 21.01.2025 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз поверхневий невиразковий кератит ОД (наслідки хімічного опіку); скарги на відчуття дискомфорту на праве око, сльозотечу, почервоніння, поколювання ( а.с. 69-70 ).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.1979 року (а.с. 47).

Відповідно до виписки № 2669 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04.03.2011 року по 11.03.2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в Коломийській центральній лікарні з діагнозом: спінальна аміотрофія Кугельберга-Велландера з помірним парезом лівої руки і виражене в`ялим лівої китиці із значним порушенням функції ходи ( а.с. 40 ).

У відповідності до виписки № 8478 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні ( час встановити не вдалось (нечитабельно)) у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з діагнозом: ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги стабільна, атеросклеротичний кардіосклероз, СН ІІ А. Атеросклероз аорти, гіпертрофія лівого шлуночка ( а.с. 41-42 ).

Згідно з витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 29258 ОСОБА_3 з 22.11.2017 року по 01.12.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні з діагнозом: міотонічна дистрофія Штейнерта І типу з повільно прогресуючим перебігом з помірно вираженою слабістю і атрофією м`язових кінцівок, порушенням функцій рухів нижніх кінцівок та ходьби, астигматизм обох очей ( а.с. 43-44 ).

Зі змісту довідок №273 та №274, виданих 12.11.2024 року КНП Коломийський клініко-діагностичний центр Коломийської міської ради, випливає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають під наглядом у сімейного лікаря з діагнозом: цукровий діабет ІІ типу ( а.с. 45, 46 ).

Відповідно до даних копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.2019 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи, інвалідність армії ( а.с. 47 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , сусід позивача, повідомила, що була свідком подій, які мали місце 05.08.2024 року, та бачила, як ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 , тримаючи в одній руці ніж, а в іншій - якийсь предмет, а пізніше почула її крик та хмарку диму над ОСОБА_1 . Після вказаного у позивача відбулись кардинальні зміни, вона стала менш комунікабельною, скаржилась на біль в очах, тиск, бажання звільнитись з посади бухгалтера в ОСББ, оскільки це шкодить здоров`ю.

Свідок ОСОБА_7 , мати якої є подругою позивача, зазначила, що після 05.08.2024 року ОСОБА_1 помітно змінилась, вона стала більш тривожною, не виходила на нічні прогулянки та просила її супроводжувати у особистих справах; повсякденні речі стали для неї неможливими, вона також повідомляла, що боїться повторного нападу, жалілась на поганий сон. Чи зверталась ОСОБА_1 до відповідних спеціалістів щодо психічних проблем свідку не відомо.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1, п.2, 3 ч.2, ч. 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди.

Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Суд вважає доведеними обставинами, що відповідач завдав позивачу шкоди, його дії були протиправними та винними, а також існує причинний зв`язок між ними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц визначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує характер правопорушення, глибину її душевних страждань, ступінь вини відповідача, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення позивач перенесла стрес, нервові потрясіння, змушена була змінити спосіб життя та повсякденну поведінку. Враховуючи, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного, суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач. Тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також часткове визнання стороною відповідача позовних вимог, суд вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 5 000 грн., а заявлений нею розмір такого відшкодування (200 000 грн.) є явно завищеним та не відповідає тяжкості отриманих нею тілесних ушкоджень та перенесених страждань.

При цьому слід зазначити, що показання свідків не можуть підтверджувати заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди. Не є слушним також включення до розміру відшкодування моральної шкоди витрат на проїзд та відвідування приватних лікарів, які не належать до моральної шкоди, та належні та допустимі докази на підтвердження яких в матеріалах справи відсутні. Її обґрунтування заявленого розміру такого відшкодування бажанням належного покарання відповідача, адже йому призначено лише 850 грн. штрафу, суд до уваги не бере, оскільки відшкодування моральної шкоди не є видом покарання. Крім того, стороною позивача не доведено, що саме дії відповідача призвели до встановлення позивачу діагнозів Птеригій ІІ ст. обох очей, пресбіопія , оскільки як зазначено у вищевказаному висновку експерта № 108 від 08.08.2024 року вони по своїй суті являються паталогічними станами нетравматичного ґенезу (походження), тому, керуючись п. 4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, не можуть бути враховані в судово-медичних підсумках

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено що, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивач визначила моральну шкоду у грошовому вимірі, то позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою. Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року (справа № 761/11472/15-ц).

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2 000 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.5), що становить 1 відсоток ціни позову ( 200 000 грн.), що спростовує твердження сторони відповідача про необхідність сплати нею судового збору в сумі 1 211,20 грн. як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позов у розмірі 5 000 грн., що становить 2,5 % від заявлених вимог в розмірі 200 000 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 50 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України та, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженки та жительки АДРЕСА_4 , 5 000 (п`ять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженки та жительки АДРЕСА_5 (п`ятдесят) гривень судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 08 травня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.