Справа №443/2274/24
Провадження №2/443/175/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 травня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Шальвіра І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Жидачівської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чорненький Я.Б. подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Жидачівської міської ради як орган опіки та піклування, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2022. Після розірвання шлюбу їхній син ОСОБА_4 залишився проживати з батьком (позивачем). Відповідачка приблизно в 2015 році виїхала на роботу в Республіка Польща, де перебуває і зараз, але фактично в останній час не цікавиться життям сина, не бере участі у його матеріальному забезпеченні, повністю самоусунулася від виховання та утримання сина, що мало наслідком фактичне самостійне виховання та утримання позивачем неповнолітнього сина. Висновком органу опіки та піклування підтверджено доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, суду пояснивши, що колишня дружина не цікавиться життям сина та не займається його вихованням.

Представник позивача позов підтримав повністю, з викладених у ньому обставин та мотивів.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоч повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду пояснення, у яких просить справу розглядати за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано клопотання про долучення доказів (а.с.22), заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності (а.с.32, 36), заяву про виклик свідків (а.с.35), заяву про заслухання думки неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с.45), клопотання про відсутність заперечень щодо призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.46).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.24-25).

Ухвалою підготовчого засідання від 23.01.2025 відкладено підготовче засідання (а.с.37).

Ухвалою підготовчого засідання від 20.02.2025 закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.47-48).

Ухвалою судового засідання від 31.03.2025 відкладено розгляд справи (а.с.58).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчать свідоцтво про народження від 26.02.2009 (а.с.8).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2022 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.6-7).

Договором купівлі-продажу квартири від 14.11.2023, зареєстрованого у реєстрі за №2696, та витягом з Державного реєстру речових прав від 14.11.2023 встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 передали, а ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 14.11.2023 (а.с.11, 12).

Відповідно до довідки Новороздільського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 імені Андрія Гергерта Новороздільської міської ради Львівської області від 13.11.2024 ОСОБА_4 дійсно навчався у Новороздільському ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 імені Андрія Гергерта з 26.08.2021 по 13.11.2024. Вихованням сина займається батько, який його утримує. Мати ОСОБА_2 навчанням сина не цікавиться, з класним керівником не спілкується, не була присутня на жодних батьківських зборах (а.с.9).

За змістом довідки Бережницького старостинського округу Жидачівської міської ради №812 від 14.11.2024 та витягу з реєстру територіальної громади від 23.12.2024 ОСОБА_2 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13, 23).

Згідно з довідкою ЛКК КНП «Новороздільська міська лікарня» від 15.11.2024 дитина ОСОБА_4 відвідує сімейного лікаря виключно з батьком (а.с.10).

Свідок ОСОБА_8 надала суду показання, за змістом яких вона є матір`ю позивача. Відповідачка є її невісткою, яка дитиною не займається. Перебуває за кордоном, інколи дзвонить до дитини, ніякої матеріальної допомоги не надає. З початку війни вона поїхала і більше не появлялася. Внук проживає з нею. До того батько і син жили у м. Новий Розділ. Мати зловживає спиртними напоями та дзвонила до дитини у нетверезому стані. Батько допомагає матеріально, дзвонить, цікавиться його життям.

Свідок ОСОБА_9 надала суду показання, за змістом яких вона є дружиною рідного брата позивача. Неодноразово приїжджала до їхньої хати та була свідком того, як відповідачка була в нетверезому стані. Приблизно 6 років вони спільно не проживають. ОСОБА_2 приїжджала 1 раз до початку війни та вчинила конфлікт з дитиною. Дзвонить до сина в нетверезому стані. Матеріально його забезпечує і нічого йому не надсилає. Дитина знаходиться на утриманні батька і бабці та проживає разом з бабцею. Батько підтримує матеріально.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 у присутності батька ОСОБА_1 надав суду показання, за змістом яких з 2020 вони не проживають разом. Він востаннє бачив маму приблизно в 2021 році. Тоді між ними виник конфлікт, під час якого вона його била. На даний час мама за кордоном. Дзвонить до нього рідко, здебільшого по святах. Востаннє дзвонила на Паску. Переважно дзвонить він до неї. Коли мама телефонувала, то перебувала у нетверезому стані, вживала нецензурну лайку при розмові. Також при розмові мама нічим не цікавиться, що стосується його. Вона нічого йому не передає.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення матері неповнолітньої дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі Конвенція).

Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини.

За змістом приписів частин 1, 4 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норму статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до якої Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час дитина проживає з мамою позивача (бабою) та знаходяться на утриманні батька.

Позивач, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на ухилення матір`ю дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей.

Так, наявні у справі докази переконливо свідчать про те, що відповідач тривалий час взагалі не займається вихованням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона не піклується про нього та його розвиток, не цікавиться його здоров`ям, життям та навчанням. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідача труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання нею обов`язку по вихованню дитини, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від її волі та пояснюють таку поведінку відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача ОСОБА_2 стосовно свого сина щодо його виховання, є свідомою бездіяльністю, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що вона усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за її заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення).

На підставі статті 51 Конституції України, статей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с. Бережниця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Жидачівської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів