Справа № 473/1070/25
РІШЕННЯ

іменем України

"09" травня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Багрін І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

встановив

27 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з навчанням у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення ним навчання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 . Повнолітній син навчається у Одеському національному морському університеті Навчально-наукового морського інженерно-технічного інституту на денній формі навчання, займається за контрактом, стипендію не отримує, спеціальність 194 «Гідротехнічне будівництво», строк закінчення навчання липень 2025 року.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

19 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Шоломон О.В. не з`явилися, від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, розгляд справи просять провести у їх відсутності.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких причин.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 09.06.2004 р.).

Повнолітній син ОСОБА_3 навчається у Одеському національному морському університеті Навчально-наукового морського інженерно-технічного інституту на денній формі навчання, займається за контрактом, стипендію не отримує, спеціальність 194 «Гідротехнічне будівництво», строк закінчення навчання липень 2025 року, що підтверджується довідкою від 31.01.2025 року № 878.

У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітнього сина визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо.

При цьому спосіб виконання обов`язку утримувати повнолітнього сина (дочку) визначає той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає повнолітній син (дочка) (ч.3 ст.181 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг віку, який перевищує 18, але його вік є меншим 23 років, він продовжує навчання на денній формі навчання в навчальному закладі, у зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач є його батьком та в нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу сину.

В судовому засіданні не було встановлено підстав, які б свідчили про неможливість відповідача ОСОБА_2 утримувати свого повнолітнього сина.

Матеріали справи свідчать про те, що на даний час відповідач є особою працездатного віку, отримує дохід, має на утриманні двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним проживає його мати ОСОБА_6 1947 року народження, яка є інвалідом 2 групи та за якою ним здійснюється догляд.

З врахуванням вищевикладеного, матеріального та сімейного становища відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина слід стягувати в розмірі 3 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 гривні 20 коп..

Згідно ч.1ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 27 лютого 2025 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженець м. Вознесенськ Миколаївської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 27 лютого 2025 року до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання.

Рішення суду в цій частині щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженець м. Вознесенськ Миколаївської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 гривні 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар