_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4906/25
Провадження № 2/947/1674/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі:

- секретаря судового засідання Дімової Є.В.,

- представника позивача ОСОБА_1 ,

- представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи.

У лютому 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулася ОСОБА_3 (далі також позивач), поданим в її інтересах представником ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (далі також відповідач) про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 95 104,80 грн майнової шкоди, 100 000 грн моральної шкоди, а також 10 984 грн додаткових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що наразі майнова шкода (збитки), заподіяна за наслідками ДТП, яка мала місце у вересні 2024 року, відшкодована їй частково страховою компанією відповідача у розмірі 117 456,05 грн. Водночас, згідно із звітом про оцінку вартості майнової шкоди, проведеним на замовлення позивача, вартість відновлювальних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля становить 199 717,09 грн. Отже, додатково підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 95 104,80 грнмайнової шкоди, 10 984 грн додаткових витрат, пов`язаних з наданням послуг евакуатора та пересиланням запасних частин, а також моральна шкода.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що страхова компанія здійснила страхову виплату позивачу відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в розмірі 117 456,05 грн (без ПДВ). Не заперечив проти задоволення позову частково в розмірі 6 111,21 грн, як частина визначеної звітом з оцінки майнової шкоди з урахуванням фізичного зносу. У задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди просив відмовити. Щодо підставності відшкодування додаткових витрат свою позицію не висловив. У разі задоволення позову просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача Сегеда М.А. зазначила, що усі позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Заяви та клопотання учасників справи.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.03.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судові засідання призначалися на 20.03.2025, 22.04.2025 та 08.05.2025.

У судовому засіданні, 08.05.2025, представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача не заперечив проти часткового задоволення позову в розмірі 6 111,21 грн. Також, не заперечив щодо стягнення додаткових витрат у разі їх підтвердження доказами. В іншій частині позову просив відмовити.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до полісу страхування № ЕР-219865726 від 15.03.2024 ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 як власника автомобіля марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1 , з такими умовами: страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн, франшиза 3 200 грн.

22.09.2024, близько 15 год 21 хв, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі, поблизу буд. № 81, допустив порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку під час повороту ліворуч з крайньої правої смуги, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , в якому також знаходилися його дружина ОСОБА_3 (на передньому пасажирському сидінні) та донька ОСОБА_6 , 2016 року народження (на задньому пасажирському сидінні).

Власником автомобіля марки «Renault Sandero» є ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 08.03.2024.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2024 у справі № 947/31269/24 винуватим у вказаній ДТП визнано водія ОСОБА_4 .

Згідно зі звітом ФОП ОСОБА_7 № 1103/10-24 від 10.10.2024, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 135 614,85 грн (з ПДВ). Вартість майнової шкоди без урахування ПДВ становить 123 567,26 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 199 717,09 грн.

Указаний звіт про оцінку не оскаржувався. Учасники справи не заперечували проти об`єктивності його висновків.

Згідно з рахунком-фактурою № АГСЧ0009939 від 03.10.2024 ТОВ «Авто Груп», вартість робіт та запасних частин з відновлення транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , становить 268 771,90 грн (з ПДВ).

Згідно з актом виконаних робіт № АГЗН0024795 від 06.12.2024 ТОВ «Авто Груп», підприємство здійснило відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , на суму 88 929 грн (з ПДВ). Згідно з рахунком-фактурою № АГСЧ0012376 від 27.11.2024 ТОВ «Авто Груп» вартість робіт та запасних частин, необхідних для закінчення відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , становить 106 698,85 грн (з ПДВ), зокрема, зазначено вартість робіт та підрамника в загальному розмірі 9 643,76 грн, необхідність заміни якого не враховано під час огляду пошкодженого автомобіля ФОП ОСОБА_7

26.12.2024 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно страхового акта № 49 від 25.12.2024 на рахунок позивача перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 117 456,05 грн (без ПДВ), що підтверджується копією платіжної інструкції за карткою позивача від 26.12.2024. Сторони факт здійснення цього платежу та його розміру не спростовували.

Отже, з аналізу заяв по суті справи та наданих сторонами доказів, на їх підтвердження, випливає, що сторони не заперечують факт ДТП, винуватість відповідача, заподіяння пошкоджень автомобілю марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , та здійснення часткового страхового відшкодування, однак позивач не згоден з розміром такого відшкодування, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду безпосередньо до винуватця ДТП.

Мотиви прийнятого рішення.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, суд зазначає, що спірні правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП за участі застрахованих транспортних засобів, врегульовані положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі також Закон № 1961-IV), а також приписами ЦК України.

При цьому, застосовуючи правові норми до спірних правовідносин та визначаючи їх зміст шляхом тлумачення, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (п. 45, рішення ЄСПЛ від 06.12.2007, справа «Воловік проти України», заява № 15123/03).

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону № 1961-IV).

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір

збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 1 ст. 1192 ЦК України).

Водночас, приписами ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З кумулятивного аналізу приписів Закону № 1961-IV та норм ЦК України логічно випливає, що обов`язок особи, відповідальність якої застрахована, щодо відшкодування шкоди потерпілій особі носить субсидіарний (додатковий) характер. При цьому особа, відповідальність якої застрахована, як винуватець ДТП, здійснює виплати на користь потерпілої особи в розмірі фактично понесених витрат на відновлення транспортного засобу без врахування фізичного зносу тільки у разі, якщо вони перевищують страхову суму (максимальний розмір страхового відшкодування заподіяної майнової шкоди з урахуванням фізичного зносу) та за наявності доказів її фактичного розміру (доказів фактичного понесення витрат потерпілим на відновлення транспортного засобу).

У цій частині норми Закону № 1961-IV щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність, є спеціальними нормами відносно приписів норм ЦК України та підлягають переважному застосуванню до спірних правовідносин.

Основними доказами на підтвердження розміру майнової шкоди (збитків), завданої позивачеві у цій справі надано звіт ФОП ОСОБА_7 № 1103/10-24 від 10.10.2024, рахунок-фактуру № АГСЧ0009939 від 03.10.2024 ТОВ «Авто Груп», акт виконаних робіт № АГЗН0024795 від 06.12.2024 ТОВ «Авто Груп», рахунок-фактуру № АГСЧ0012376 від 27.11.2024 ТОВ «Авто Груп».

Звіт про оцінку та/або висновок автотоварознавчої експертизи містять первинний (попередній) розрахунок заподіяної шкоди. Фактичний розмір підтверджується документами про виконання обсягу відновлювальних (ремонтних) робіт та їх вартості, включаючи вартість запчастин та робіт, тобто de facto.

Прикметник «фактичний» означає той, що стосується факту; дійсний, справжній; який відповідає фактам, дійсності; насичений фактами (Академічний тлумачний словник української мови в 11 томах, АН УРСР, Інститут мовознавства, за ред. І.К. Білодіда. К., Наукова думка, 1970-1980).

Так, згідно зі звітом ФОП Баранкова В.О. № 1103/10-24 від 10.10.2024, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 135 614,85 грн (з ПДВ). Вартість майнової шкоди без урахування ПДВ становить 123 567,26 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 199 717,09 грн.

Водночас, згідно з актом виконаних робіт № АГЗН0024795 від 06.12.2024 ТОВ «Авто Груп», підприємство частково здійснило відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , на суму 88 929 грн (з ПДВ). Згідно з рахунком-фактурою № АГСЧ0012376 від 27.11.2024 ТОВ «Авто Груп» вартість робіт та запасних частин, необхідних для закінчення відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , становить 106 698,85 грн (з ПДВ).

Отже, загальний розмір коштів, які необхідно витратити фактично на виконання відновлювальних (ремонтних) робіт становить 195 627,85 грн (88 929 + 106 698,85).

У цій справі проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля розпочато. Позивачем на свій розсуд обрано його виконавця. Відтак, з метою визначення вартості відновлювального ремонту суд надає перевагу документам, які сформовані під час його здійснення. Вказані акт виконаних робіт № АГЗН0024795 від 06.12.2024 ТОВ «Авто Груп» та рахунок-фактура № АГСЧ0012376 від 27.11.2024 ТОВ «Авто Груп» відповідачем не оспорювалися. Також не висловлювалося заперечень щодо виконавця цих робіт.

Отже, виходячи з фактичного розміру вартості відновлювального ремонту, суд проводить такі обрахування.

1. Позивачеві вже частково відшкодовано страховою компанією 117 456,05 грн (без ПДВ). Згідно зі звітом про оцінку, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 135 614,85 грн (з ПДВ). Саме ця сума має бути відшкодована страховою компанією в порядку ст. 29 Закону № 1961-IV. При цьому, розмір ПДВ відшкодовується страховою компанією після надання документів позивачем, які підтверджують придбання запчастин та робіт у платника ПДВ по факту.

2. Оскільки відповідач несе субсидіарну відповідальність, він повинен відшкодувати вартість придбаних позивачем запчастин та робіт понад суму страхового відшкодування в розмірі 60 013 грн (195 627,85 - 135 614,85). Інша сума, понад відшкодовану, але в межах ліміту страхового відшкодування, повина бути відшкодована страховою компанією в розмірі 18 158,80 грн (135 614,85 - 117 456,05), однак позовні вимоги до страхової компанії не заявлялися.

3. До визначеного розміру майнової (шкоди) збитків, які підлягають відшкодуванню (60 013 грн), необхідно додати розмір франшизи (3 200 грн), сума якої не відшкодовувалася відповідачем. Отже загальний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, становить 63 213 грн.

Водночас, суд частково (в контексті відзиву) відхиляє посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15, від 22.04.2021 у справі № 759/7787/18, оскільки висновки Верховного Суду у цих справах не спростовують викладені висновки суду у цій справі, а на навпаки підтверджують.

Щодо додаткових витрат.

До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. У разі визначення вартості матеріального збитку враховується фактичний технічний стан складових частин КТЗ до події (ДТП, страховий випадок, стихійне лихо, протиправні дії, розукомплектування тощо) (п. 8.4. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159).

Отже, відшкодування додаткових витрат, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з ДТП та процесом відновлення пошкодженого автомобіля, стягуються додатково з винуватця ДТП в порядку ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, оскільки полісом обов`язкового страхування вони не покриваються.

Так, згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 01.10.2024 ФОП ОСОБА_7 за проведення оцінки майнової шкоди, завданої автомобілю марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , після ДТП , здійснена оплата в розмірі 4 500 грн.

Також підтверджені додаткові витрати у розмірі 1 300 грн щодо надання послуг евакуатора для транспортування пошкодженого автомобіля марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , з метою проведення ремонтних робіт, а саме актом виконаних робіт № 436 від 01.10.2024 та товарним чеком № 436 від 01.10.2024 ФОП ОСОБА_8 .

Інші додаткові витрати не підтверджені належними доказами.

Зокрема, суд відхиляє посилання позивача на:

- платіжну інструкцію № Р24АD0660 від 22.09.2024 на суму 1 200 грн; платіжну інструкцію № Р24АD1674 від 25.19.10.2024 на суму 2 016 грн; фіскальний чек № 000488948 від 02.11.2024 на суму 4 818 грн, оскільки з цих документів неможливо встановити кому і за яку послугу перераховані кошти;

- експрес-накладну № 5958 від 28.10.2024 на суму 1 142 грн; експрес-накладну № 7423 від 28.10.2024 на суму 2 393 грн; експрес-накладну № 0456 від 31.10.2024 на суму 335 грн разом з фіскальним чеком № 000488949 від 02.11.2024 на суму 335 грн, оскільки з цих документів неможливо встановити за пересилання яких саме запчастин і до якого автомобіля перераховані кошти.

Отже розмір додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 5 800 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Як установлено судом, під час ДТП у автомобілі марки «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2 , яким керував Ахмед К К Набхан, на передньому пасажирському сидінні знаходилися його дружина позивач ОСОБА_3 (власниця автомобіля), а на задньому пасажирському сидінні їхня донька ОСОБА_6 , 2016 року народження. За наслідками ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин у ділянці правої лопатки, що підтверджується карткою виїзду ШМД № 506 від 22.09.2024 КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф».

Обґрунтовуючи наявність та розмір заподіяної моральної шкоди внаслідок ДТП позивач зазначила, що отримала сильний психологічний стрес в результаті ДТП, який був також обтяжений заподіянням тілесних ушкоджень її доньці. Посилалася на неможливість в подальшому протягом декількох місяців користуватися пошкодженим автомобілем в інтересах сім`ї, зокрема, відвозити доньку в школу та на гуртки, їздити на роботу, використовувати автомобіль в інших цілях. Указані обставини призвели до постійних душевних страждань, моральних переживань, порушенні нормальних життєвих зв`язків з членами сім`ї, виконання робочих обов`язків позивачем та її чоловіком, негативних переживаннях та спогадах.

Будь-якого відшкодування зі сторони відповідача вона не отримала.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України)

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 5, 9 постанови Пленуму).

Відтак, оцінюючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, спричинених наслідками ДТП, ступінь вини відповідача, його відношення до вчиненого, поведінку після ДТП, зокрема, щодо відмови відшкодувати навіть частково заподіяну моральну шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд уважає за необхідне зменшити заявлену потерпілою суму на відшкодування моральної шкоди, та визначити її в розмірі 15 000 грн.

Саме такий розмір, на думку суду, відповідає фактичним обставинам справи, є справедливим і домірним заподіяній моральній шкоді, не буде містити для відповідача надмірного тягаря та не приведе до безпідставного збагачення потерпілої особи.

Висновки суду.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Проаналізувавши заяви по суті справи та надані учасниками докази на їх підтвердження, у поєднанні із застосованими нормами права, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем частково доведено перед судом належними та допустимими доказами розмір завданої шкоди (збитків) у результаті ДТП та підставності їх відшкодування з відповідача.

Установлена судом загальна сума, яка підлягає до відшкодування відповідачем (винуватцем ДТП) на користь потерпілої (позивача) в розмірі 84 313 грн (63 213 + 5 800 + 15 000), на думку суду, не становить для нього надмірного тягаря, є справедливою та співмірною із заподіяною шкодою.

Іншого перед судом не доведено.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).

Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відноситься до предмету спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, указаний в заявах по суті справи, які не стосуються предмету спору.

Судові витрати.

За приписами ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 84 313 грн, що становить 40,91 % від ціни позову (206 088,80 грн), відтак судові витрати, які належить стягнути з відповідача становлять 843,11 грн (2 060,88 х 40,91% / 100 %).

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зауважує, що до позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги б/н від 25.09.2024, укладений між ОСОБА_3 (позивач) та адвокатом Сегедою М.А. Оплату наданих послуг не підтверджено. Водночас у позовній заяві визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу (не більше 45 000 грн під час розгляду справи в суді першої інстанції).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Таке процесуальне застереження зроблене представником позивача у позовній заяві, а також у судовому засіданні 08.05.2025. Отже питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу наразі судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4 та користь ОСОБА_3 шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 84 313 (вісімдесят чотири тисячі триста тринадцять) грн, з яких: 63 213 грн майнової шкоди, 15 000 грн моральної шкоди, 5 800 грн додаткових витрат, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 843,11 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення тексту повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя К. А. Цирфа