Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/617/25
Провадження № 2/376/644/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Сквира

Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С. С., ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики №2285778 від 01.04.2024 та кредитним договором № 27380-03/2024 від 16.03.2024 право вимоги за якими на підставі договорів факторингу перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області від 29.04.2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків,у зв`язку з тим, що позивачем не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні позовні вимоги, не сплачено судовий збір в повному розмірі, не викладено обставин та не надано доказів щодо нарахування відсотків первісним кредитором (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») з посиланням на умови кредитного договору та не викладено обставин з посиланням на докази (розрахунок заборгованості), також позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують надання первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів відповідачці ОСОБА_1 і відповідно до неї не додано докази, що підтверджують надання грошових коштів.

30.04.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, однак вимоги ухвали від 29.04.2025 року не були виконані.

Так, представник представник позивача у заяві про усунення недоліків вказав, що по справі позивачем подано одну позовну заяву, в якій об`єднано позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитними договорами, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, а саме: всі правочини укладені одним відповідачем; право вимоги заборгованості до відповідача за договорами перейшло до одного позивача; всі позовні вимоги подані одним позивачем до одного й того самого відповідача; всі позовні вимоги мають однорідний характер (стягнення заборгованості за кредитним договором) та регулюються одними і тими ж нормами чинного законодавства України. Представник позивача вважає, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до одного і того ж відповідача, в якій об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення, однорідністю позовних вимог та поданими доказами.

Окрім того, представник позивача зауважив, що суд може з власної ініціативи виділити в окреме провадження позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача про стягнення заборгованості.

Суд не може прийняти вказану заяву представника позивача у якості належного доказу усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 29.04.2025.

Зі змісту позовної заяви та її вимог встановлено, що предметами спору у даній справі є стягнення заборгованості за дві окремі позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 2285778 в розмірі 19027,50 грн та кредитним договором № 27380-03/2024 в розмірі 11031,08 грн, право вимоги по яким, на підставі договорів факторингу перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», кожен з яких має самостійну заборгованість, сукупний розмір якої позивачем визначено у сумі 30058,58 грн.

У теорії цивільного процесуального права під позовом розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд у встановленій законом процесуальній формі, про захист його невизнаних, оспорюваних або порушених прав, свобод або інтересів. Виокремлюють три елементи позову: предмет, підставу та зміст. Під предметом позову розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд та стосовно якої останній має ухвалити рішення. Під підставою позову розуміють ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Під змістом прийнято розуміти спосіб судового захисту, за яким позивач звертається до суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що для визначення тотожності вимог враховуються три компоненти: тотожність предмету, тотожність підстави та тотожність сторін.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє зробити висновок, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо одного відповідача. Також, якщо б позивач подавав окремі позови про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Згідно абз. 3 п. 15Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, хоча й стосуються одного відповідача. Вимоги за вказаними кредитними договорами не є основними або похідними позовними вимогами. При цьому при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорах.

Тобто, заявлено по суті дві самостійні вимоги майнового характеру за двома окремими самостійними кредитними договорами, які об`єднані позивачем в одному позові, та за яким позивачем сплачено судовий збір як за одну вимогу майнового характеру.

Згідно з положеннями абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова), подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно абз. 2 п.13 цієї Постанови, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., що відповідає розміру судового збору за одну позовну вимогу майнового характеру. Тому судом було наведено суму судового збору, який підлягає до сплати, з встановленням терміну такої сплати (5 днів з моменту отримання ухвали про усунення недоліків), про що зазначено в ухвалі від 29.04.2025 та роз`яснено наслідки невиконання даної ухвали.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

Без відкриття провадження суд не може роз`єднати позовні вимоги в самостійне провадження.

Ухвалу суду від 29.04.2025 позивачем отримано 29.04.2025.

Станом на 08.05.2025 позивач вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, у випадку якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що оскільки позивачем відповідно до ухвали суду не виконано вимоги ст. 185 ЦПК України та не усунуто недоліки, тому цю заяву необхідно повернути позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Керуючись ст. ст. 185, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С. Ловінська